ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

10 січня 2019 року Справа № 926/1735/18

За позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго"

до Фізичної особи-підприємця Собко Юлії Тарасівни

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Семенюк Микола Костянтинович

про зобов'язання виконання умов договору про спільне використання технологічних мереж № 761 від 28.09.2016 року

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Нікітович В.О.

Представники:

від позивача - Боднар О.О.

від відповідача - Собко Ю.Т.

від третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Чернівціобленерго" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Собко Юлії Тарасівни про зобов'язання виконання умов договору про спільне використання технологічних мереж № 761 від 28.09.2016 року.

Дані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач свої зобов'язання за укладеним між сторонами договором про спільне використання технологічних мереж № 761 від 28.09.2016 року належним чином не виконує, а тому позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати умови вказаного договору, а саме відновити частину пошкодженої технологічної мережі, через яку здійснюється електропостачання Фізичної особи-підприємця Семенюка Миколи Костянтиновича.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Чернівецької області від 30.10.2018 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 14 листопада 2018 року.

12 листопада 2018 року до суду від відповідача надійшов відзив, в якому Собко Ю.Т. просить суд відмовити в задоволенні даного позову.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року відкладено підготовче засідання на 28 листопада 2018 року, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фізичну особу-підприємця Семенюка Миколу Костянтиновича.

Представником позивача 26 листопада 2018 року було надано відповідь на відзив, в якій останній просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також надано докази надсилання третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

28 листопада 2018 року третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, надано суду пояснення щодо позову, в яких зазначає, що через невиконання АТ "Чернівціобленерго" заходів, необхідних для належного виконання договірних зобов'язань, були порушені права Семенюка М.К. як споживача електроенергії.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року відкладено підготовче засідання на 17 грудня 2018 року.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 07 грудня 2018 року було надано копії підтверджуючих документів про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Семенюка Миколи Костянтиновича.

13 грудня 2018 року представником АТ «Чернівціобленерго» надано відповідь на пояснення третьої особи, в якій позивач зазначає, що вказана в поясненнях інформація не впливає на вирішення даного спору.

Ухвалою від 17 грудня 2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10 січня 2019 року.

Так, при вчиненні судом дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи, встановлено, що відповідач станом на день звернення позивача до Господарського суду Чернівецької області 26.10.2018 року припинив підприємницьку діяльність з 28.12.2016 року, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2018 року (номер запису 3023623).

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Статтею 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Згідно статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, визначено саме право на звернення до господарського суду фізичних осіб, які не є підприємцями за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду (позивач, заявник), а не визначено їх як відповідача.

При цьому, статтею 48 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

До юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач станом на день звернення позивача до Господарського суду Чернівецької області 26.10.2018 року припинив підприємницьку діяльність з 28.12.2016 року, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2018 року (номер запису 3023623) та є фізичною особою, тобто склад учасників спору не відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Пунктом 2 частини другої статті 185 ГПК України унормовано, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина друга статті 231 ГПК України).

Частинами 2, 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд констатує, що позовна заява Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" до Фізичної особи Собко Юлії Тарасівни про зобов'язання виконання умов договору про спільне використання технологічних мереж № 761 від 28.09.2016 року, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Крім того, частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене суд дійшов висновку повернути позивачу з державного бюджету України судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Керуючись статтями 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути Акціонерному товариству "Чернівціобленерго" (58008, м. Чернівці, вул. Прутська, 23-А, ЄРДПОУ 00130760) з державного бюджету України 1762,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжним дорученням № 6317 від 23.10.2018 року.

3. Повний текст ухвали складено та підписано « 15» січня 2019 року.

Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалу про закриття провадження у справі може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Західного апеляційного господарського суду (п. 10, 13 ч. 1 ст. 255 ГПК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядалася можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя О.С. Тинок