ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" січня 2019 р. Справа№ 873/29/18

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Калатай Н.Ф.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Саковець І.В. - адвокат

від інших учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Акціонерного товариства «Сбербанк»

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметал»

до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ»

про визнання зобов'язання припиненим

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторметал» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з позовом про:

- визнання припиненою поруки за договором поруки № 2 від 25.05.2015, укладеним між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011;

- визнання припиненим права застави за договором застави майнових прав від 25.05.2015, укладеним між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011;

- зобов'язання відповідача вчинити дії, які є необхідними для державної реєстрації припинення застави за договором застави майнових прав від 25.05.2015, укладеного між позивачем та відповідачем, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження 15360582 від 26.05.2015; контрольна сума В171АГЕ8Д2); подати держателю або державному реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяжень та вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером № 15360582 від 26.05.2015, внесеного на підставі договору застави майнових прав від 25.05.2015, укладеного між позивачем та відповідачем.

За результатами розгляду вказаної справи, 10.09.2018 Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» винесено рішення у справі № 19/18, яким:

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметал» задоволено частково;

- визнано припиненою поруку за договором поруки № 2 від 25.05.2015, укладеним між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011;

- визнано припиненим право застави за договором застави майнових прав від 25.05.2015, укладеним між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011;

- в решті позовних вимог відмовлено;

- до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено витрати по сплаті третейського збору в розмірі 17 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 10.12.2018 Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18, в якій просить скасувати зазначене рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України».

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує на те, що:

- у третейського суду не було повноважень для розгляду даної справи щодо «припинення зобов'язання», оскільки п. 6.8 договору поруки № 2 від 25.05.2015 та п. 8.5 договору застави майнових права від 25.05.2015 не містять в своєму переліку спору про «припинення зобов'язання», тобто третейський суд вирішив питання, які виходять за межі третейської угоди;

- порушено п. 7 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», згідно з яким третейським судами не підвідомчі справи у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки, адже згідно оскаржуваного рішення третейський суд вважає підставою для його прийняття те, що на підставі іпотечного застереження у позасудовому порядку АТ «Сбербанк» набув у власність об'єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки за укладеним між ТОВ «Інтер-ГТВ» та АТ «Сбербанк» іпотечним договором від 17.06.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Г.С., зареєстрованого в реєстрі за № 460, тобто підставою позову був спір, що виник у відношенні нерухомого майна;

- третейській суд мав задовольнити подане заявником клопотання та зупинити провадженні у справі до розгляду справи № 910/1211/18 за позовом ТОВ «Інтер-ГТВ» до Державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», тертя особа АТ «Сбербанк» про визнання протиправними та скасування рішення, предметом спору у якій є скасування рішень про державну реєстрацію, на підставі яких АТ «Сбербанк» набув право власності на предмет іпотеки, та рішення у якій станом на дату винесення третейським судом оспорюваного рішення не набрало законної сили;

- третейській суд мав задовольнити подане заявником клопотання та зупинити провадженні у справі до розгляду господарським судом справи № 973/64/18 за заявою АТ «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 06.08.2018 у третейській справі № 14/18 за позовом ТОВ «Інтер-ГТВ» до АТ «Сбербанк», ПАТ «Укрвторчормет», ТОВ «Вторметал», ПАТ «Чернігів Вторчормет», ТОВ «Металінвест ЛТД» про визнання зобов'язання припиненим, предметом розгляду у якій є вимоги про визнання припиненим зобов'язання ТОВ «Інтер-ГТВ» за договором про відкриття кредитної лінії №64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011, в рахунок виконання зобов'язань за яким і були укладенні спірні договір поруки № 2 від 25.05.2015 та п. договір застави майнових права від 25.05.2015;

- третейській суд неправильного застосував до спірних правовідносин ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» у взаємозв'язку із ч. 4 ст. 591 ЦК України та ч. 7 ст. 47 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 1 ст. 7, ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» ст.ст. 572, 575, ч. 1 ст. 598, ст. 599, 1049 ЦК України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2018 заяву Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» у справі № 873/29/18 передано на розгляд головуючого судді (судді - доповідача) Калатай Н.Ф.

Ухвалою від 14.12.2018:

- прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18;

- розгляд справи № 873/29/18 за заявою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18 призначено на 14.01.2019 о 09:40;

- зобов'язано:

1. Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» протягом п'яти днів від дня отримання цієї ухвали направити до Північного апеляційного господарського суду справу № 19/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметал» до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» про визнання зобов'язання припиненим;

2. заявника надати суду власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору;

3 Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» надати суду належним чином засвідчені копії договору про відкриття кредитної лінії № 74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 з всіма додатковими угодами до нього;

3. кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне: чи наявне третейське застереження і чи не визнавалось воно недійсним; чи не скасоване рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18 компетентним судом; чи є в провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України»;

4 кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду до дати слухання справи належним чином засвідчені копії: положення про Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України»; регламенту Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України»;

- доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду заяви.

08.01.2018 до суду від ТОВ «Вторметал» надійшов відзив на заяву, в якій ТОВ «Вторметал» просить відмовити заявнику у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18 з посиланням на те, що :

- третейські застереження, передбачені в п. 6.8 договору поруки № 2 від 25.05.2015 та п. 8.5 договору застави майнових прав від 25.05.2015, є дійсними та чинними, а тому, виходячи з їх змісту, всі спори, що виникають або пов'язані з вказаними договорами повинні розглядатися у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України;

- заявлені у справі № 19/18 позовні вимоги не пов'язані із нерухомим майном;

- у справі № 910/1211/18 за позовом ТОВ «Інтер-ГТВ» до Державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», третя особа АТ «Сбербанк» про визнання протиправними та скасування рішення, оскільки адміністративним судом спір по суті вирішено не було, адже ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 провадження у справі закрито, а відтак, у третейського суду не було підстав для зупинення провадження;

- при вирішення спору сторін по суті третейським судом вірно застосовані норми матеріального права, а оспорюване рішення цілком відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Аналогічний за змістом відзив 08.01.2019 надійшов до суду від ТОВ «Інтер-ГТВ».

Крім того, 08.01.2019 до суду від ТОВ «Вторметал» надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2018.

14.01.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому позивач просить суд зупинити провадження у справі № 873/29/18 до набрання законної сили ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі № 973/64/18 за заявою Акціонерного товариства «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 06.08.2018 у третейській справі № 14/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» до АБ «Сбербанк», ПАТ «Укрвторчормет», ТОВ «Вторметал», ПАТ «Чернігів Вторчормет», ТОВ «Металінвест ЛТД» про визнання зобов'язання припиненим.

Відповідач та третя особи в судове засідання представників не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Станом на 14.01.2019 до суду справа № 19/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметал» до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтрер-ГТВ» про визнання зобов'язання припиненим не надходила, проте відсутність третейської справи у суді не може бути як підставою для відмови у задоволенні заяви, так і підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час і місце судового розгляду заяви, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, а також те, що ч. 1 ст. 354 ГПК України визначено, що заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня її надходження до суду, суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників сторін за наявними матеріалами.

В судовому засіданні позивач клопотання про зупинення провадження у справі підтримав, проти задоволення заяви заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення третейського суду - без змін.

Щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі колегія суддів зазначає таке.

В обґрунтування поданого клопотання позивач послався на те, що ця справа № 873/29/18 та справа № 973/64/18 за заявою Акціонерного товариства «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 06.08.2018 у третейській справі № 14/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» до АБ «Сбербанк», ПАТ «Укрвторчормет», ТОВ «Вторметал», ПАТ «Чернігів Вторчормет», ТОВ «Металінвест ЛТД» про визнання зобов'язання припиненим є пов'язаними, адже саме рішенням в останній припинено основне зобов'язання позичальника за договором про відкриття кредитної лінії № 64/В/11/КЛ від 17.06.2011

За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин;

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує з неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Водночас за приписами чинного законодавства перелік підстав для скасування рішення третейського суду є чітко визначеним, а при розгляді відповідної заяви судом не досліджується правильність застосування третейським судом при вирішенні спору сторін норм матеріального права, в той час як висновки, що викладені в рішенні Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 06.08.2018 у третейській справі № 14/18, фактично доводять правильність застосування третейським судом при вирішенні справи № 19/18 саме норм матеріального права, що в даному випадку судом не досліджується.

За таких обставин, правові підстав для задоволення клопотання позивача вістуні, судом у його задоволенні відмовляється.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява Акціонерного товариства «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» встановлює, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду визначені в ч. 2 ст. 350 ГПК України.

Отже,чинним законодавством України встановлений виключний перелік підстав, з яких рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване.

В обґрунтування поданої заяви АТ «Сбербанк» послалось на те, що:

- у третейського суду не було повноважень для розгляду даної справи щодо «припинення зобов'язання», оскільки п. 6.8 договору поруки № 2 від 25.05.2015 та п. 8.5 договору застави майнових права від 25.05.2015 не містять в своєму переліку спору про «припинення зобов'язання», тобто третейський суд вирішив питання, які виходять за межі третейської угоди;

- порушено п. 7 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», згідно з яким третейським судами не підвідомчі справи у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки, адже згідно оскаржуваного рішення третейський суд вважає підставою для його прийняття те, що на підставі іпотечного застереження у позасудовому порядку АТ «Сбербанк» набув у власність об'єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки за укладеним між ТОВ «Інтер-ГТВ» та АТ «Сбербанк» іпотечним договором від 17.06.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Г.С., зареєстрованого в реєстрі за № 460, тобто підставою позову був спір, що виник у відношенні нерухомого майна;

- третейській суд мав задовольнити подане заявником клопотання та зупинити провадженні у справі до розгляду справи № 910/1211/18 за позовом ТОВ «Інтер-ГТВ» до Державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», третя особа АТ «Сбербанк» про визнання протиправними та скасування рішення, предметом спору у якій є скасування рішень про державну реєстрацію, на підставі яких АТ «Сбербанк» набув право власності на предмет іпотеки, та рішення у якій станом на дату винесення третейським судом оспорюваного рішення не набрало законної сили;

- третейській суд мав задовольнити подане заявником клопотання та зупинити провадженні у справі до розгляду господарським судом справи № 973/64/18 за заявою АТ «Сбербанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 06.08.2018 у третейській справі № 14/18 за позовом ТОВ «Інтер-ГТВ» до АТ «Сбербанк», ПАТ «Укрвторчормет», ТОВ «Вторметал», ПАТ «Чернігів Вторчормет», ТОВ «Металінвест ЛТД» про визнання зобов'язання припиненим, предметом розгляду у якій є вимоги про визнання припиненим зобов'язання ТОВ «Інтер-ГТВ» за договором про відкриття кредитної лінії №64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011, в рахунок виконання зобов'язань за яким і були укладенні спірні договір поруки № 2 від 25.05.2015 та п. договір застави майнових права від 25.05.2015;

- третейській суд неправильного застосував до спірних правовідносин ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» у взаємозв'язку із ч. 4 ст. 591 ЦК України та ч. 7 ст. 47 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 1 ст. 7, ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» ст.ст. 572, 575, ч. 1 ст. 598, ст. 599, 1049 ЦК України.

Щодо трьох останніх підстав, а саме, незадоволення третейським судом клопотань АТ «Сбербанк» про зупинення провадження у справі та невірного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права суд зазначає про те, що як Законом України «Про третейські суди», так і ГПК України встановлений чіткий перелік підстав для скасування рішення третейського суду, до яких, вказані підстави не віднесені, а відтак, у суду відсутні повноваження та підстави розглядати відповідність оспорюваного рішення цим підставам.

Щодо решти зазначених заявником підстав суд зазначає таке.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Стаття 12 Закону України «Про третейські суди» визначає види і форму третейської угоди і зокрема те, що:

- третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (ч. 1);

- третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (ч. 4);

- третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди (ч. 5);

- третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (ч. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2011 Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є АТ «Сбербанк», та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» уклали договір про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ, в який в подальшому Сторонами вносились зміни та доповнення (далі Кредитний договір) та за умовами якого АТ «Сбербанк» відкрило ТОВ «Інтер-ГТВ» відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті та надав кредитні кошти в межах ліміту кредитної лінії.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Інтер-ГТВ»за Кредитним договором, серед іншого, було укладено:

- між АТ «Сбербанк» та ТОВ «Вторметал» договір поруки № 2 від 25.05.2015 (далі Договір поруки);

- між АТ «Сбербанк» та ТОВ «Вторметал» договір застави від 25.05.2015 (далі Договір застави).

Відповідно до п. 6.8 Договору поруки усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладання, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання його неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду htpp://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду htpp://arbitrate.com.ua/. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору».

Аналогічний за змістом пункт (8.9) погоджений сторонами і у Договорі застави.

Отже, як Договір поруки, так і Договір застави, які сторонами укладені в добровільному порядку, містять третейську угоду у вигляді третейського застереження, яка встановлює передачу будь-якого спору, що може виникнути по вказаних договорах або в зв'язку з ними, на розгляд у Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» згідно з регламентом третейського суду.

При цьому, сторонами був визначений предмет спору, що включає в себе всі можливі спори, які можуть виникнути між сторонами в рамках Договору поруки та Договору застави, не обмежуючись якимись конкретними спорами.

Аналіз приписів ст.ст. 2, 12 Закону України «Про третейські суди» дає підстави для висновку, що предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договорів в майбутньому та передбачені третейською угодою.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 08.04.2015 у справі № 910/8043/14.

Статті 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім:

1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті;

2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті;

3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

У вказаних п.п. 2, 3, 7-13 ч. 1 ст. 20 ГПК України йдеться про:

- справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду (п. 2);

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3);

- справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності (п. 7);

- справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (п. 8);

- справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (п. 9);

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (п. 10);

- справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті (п. 11);

- справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах (п. 12);

- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (п. 13),

а в ч. 2 ст. 20 ГПК України - про справи щодо прав інтелектуальної власності.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено підвідомчість справ третейським судам. Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи, що предметом позову, з яким ТОВ «Вторметал» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», було визнання припиненою поруки та права застави за спірними договорами, вказаний спір не відноситься до тих спорів, які не можуть бути передані на розгляд третейського суду, а посилання заявника на те, що вказаний спір є спором щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки є невірними.

При цьому суд зазначає про те, що твердження заявника стосовно того, що у третейського суду були відсутні повноваження для розгляду справи щодо «припинення зобов'язання», оскільки п. 6.8 Договору поруки та п. 8.5 Договору застави майнових права не містить в своєму переліку спору про «припинення зобов'язання», судом відхиляються, оскільки в цих же пунктах зазначено, що розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» підлягають спори з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору.

Отже, при розгляді третейської справи № 19/18 третейський суд діяв у межах повноважень, наданих йому профільним законом, так як ані Законом України «Про третейські суди», ані Регламентом Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» не встановлено жодних обмежень на розгляд спорів, пов'язаних із припиненням зобов'язання за відповідним договором, та умовами вказаних третейських угод (третейських застережень) між його сторонами досягнуто домовленості відносно того, що відповідним третейським судом розглядаються «спори з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору», тобто, в тому числі, і спори про «припинення зобов'язання», оскільки це спір з питання, що безпосередньо стосується кожного з спірних договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, сторони третейської справи № 19/18 вільно обрали спосіб та реалізували за взаємною згодою своє право на захист порушеного права у незаборонений чинним законодавством України спосіб.

При цьому, суд враховує постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у складі від 25.04.2018 у справі № 910/8863/17, якою вже надавалась оцінка третейській угоді, викладеній в Договорі поруки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про третейські суди», в Україні можуть утворюватися та діяти два види третейських судів: постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду, в той час як формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами (ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про третейські суди»).

За правилами ст. 16 Закону України «Про третейські суди»:

- у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду;

- у третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. При цьому, якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Отже, відповідно до приписів Закону України «Про третейські суди» в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc), для кожного з яких встановлені особливості формування складу третейського суду.

Статтею 16 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді), і третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про третейські суди», сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.

Як слідує з матеріалів справи, сторони у Договорі поруки та Договір застави для розгляду будь-якого спору, що може виникнути по цим договорам або у зв'язку з ним, обрали Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» і погодились, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись регламент вказаного третейського суду.

За приписами ст. 14 Закону України «Про третейські суди», у постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов'язковий чи рекомендаційний характер.

Матеріали справи не містять доказів того, що при що визначені складу третейського суду, яким прийнято рішення порушено встановлений законодавством та відповідним Регламентом порядок.

Отже, матеріалами справи не підтверджується, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону України «Про третейські суди».

Також матеріалами справи не підтверджується той факт, що при вирішенні спору сторін третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Отже, будь-яких інших встановлених законом підстав для скасування оспореного рішення третейського суду, окрім тих, які наведені в заяві відповідача, судом також не встановлено.

З огляду на досліджені обставини справи, суд вважає, що справа, по якій третейським судом прийнято рішення, є підвідомчою третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду не визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам статей 16 - 19 ЗУ «Про третейські суди»; третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметал» до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» про визнання зобов'язання припиненим та для задоволення заяви АТ «СБербанк» відсутні.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України витрати за подачу заяви покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству «Сбербанк» у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18.

2. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 10.09.2018 у справі № 19/18 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку та в строки, встановлені ч.ч. 3-5 ст. 351 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Ф. Калатай