ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2681/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрансгруп"(69002,м.Запоріжжя, вул.Крива бухта,2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Спецкабель"(61022, м.Харків, вул.Клочківська, буд.111,корпус А, офіс 812)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача -Шинкарчук А. В., адвокат;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрансгруп" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Спецкабель" про стягнення 69 424,0грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрансгруп" залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до господарського суду Харківської області у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали подання доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви із поданої до суду і всіх доданих до неї документів на адресу вказану у Витягу з ЄДРПОУ .

11.10.2018 через канцелярію суду від позивача із супровідним листом (вх. №2282) надійшли докази направлення копії позовної заяви на адресу відповідача вказану у Витязі з ЄДРПОУ.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено "13" листопада 2018 р. о(об) 10:00.

В судовому засіданні 13.11.2018 постановлено протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні на підставі п. 5 ст. 183 ГПК України до 27 листопада 2018 року об 12:30 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 13.11.2018.

27.11.2018 відповідачем до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 33225, в якому відповідач просив відкласти підготовче засідання та зобов'язати позивача виконати вимоги ГПК щодо надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 27.11.2018 клопотання відповідача задоволено частково, постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 11 грудня 2018 року об 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 27.11.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/2681/18 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання до 26.12.2018 о 09:30 год.

У судовому засіданні 26.12.2018 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні по суті на 09 січня 2018 року о 12:30 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 26.12.2018.

В призначене судове засідання 09.01.2019 з'явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Спецкабель" є: 61022, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 11, корпус А, офіс 812.

Ухвали суду по справі № 922/2681/18 направлялись відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 61022, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 11, корпус А, офіс 812, що є належним повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.01.2019 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

16 серпня 2017 року ТОВ "ЕЛЕКТРОТРАНСГРУП" (позивач) здійснило ТОВ "ВП "СПЕЦКАБЕЛЬ" (відповідачу) передоплату за провід у розмірі 246764,64 грн. (платіжне доручення № 112) згідно рахунка № 0430 від 01.08.2017р.

В свою чергу, відповідач частково відвантажив товар позивачу на загальну суму 241084,58 грн., що підтверджується: накладною № РН-0742 від 19.12.2017 на суму 206407,75 грн., накладною № РН-0033 від 19.01.2018 на суму 5088,00 грн. та накладною № РН-0123 на суму 29588,83 грн.від 14.03.2018.

Товар на суму 5680,06 грн. за рахунком № 0430 від 01.08.2017р. позивачем не отримано.

30 жовтня 2017 року ТОВ «ЕЛЕКТРОТРАНСГРУП» здійснило ТОВ "ВП "СПЕЦКАБЕЛЬ" передоплату за провід у розмірі 127488,00 грн. (платіжне доручення №29) згідно рахунка № 0608 від 17.10.2017р. на суму 127488,00грн.

12.03.2018 відповідач частково відвантажив товар позивачу на суму 63744,00 грн., що підтверджується накладною № РН-0117 від 12.03.2018.

Товар на суму 63744,00 грн. за рахунком № 0608 від 17.10.2017 позивачем не отримано.

Враховуючи вказане, 21.05.2018 позивач електронною поштою направив відповідачу листа за вих. № 10 з проханням повернути грошові кошти за неотриманий товар.

В подальшому, 25.07.2018 позивач на адресу відповідача направив вимогу за вих. № 12 про повернення грошових котів за непоставлену продукцію. Вимога відповідачем отримана 04.08.2018, що підтверджуєься рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, жодної письмової відповіді на лист за вих № 10 від 21.05.2018 та вимогу позивача за вих. № 12 від 25.07.2018 відповідач не надав та грошових коштів не повернув.

Акт зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 16356, 80 грн. (вих. б/н від 29.08.2018), який позивач направляв на адресу відповідача, повернувся не погоджений із відміткою поштового відділення "За закінченням строку зберігання".

Таким чином, як вказує позивач, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем внаслідок неотримання оплаченого товару складає 69424,06 грн. (5680,06 грн. + 63744,00 грн.).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 69424,06 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 ГК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір між сторонами у формі єдиного документу не укладався, проте суд вважає, що цивільні права та обовязки сторін виникли в порядку ч. 1 ст. 11 ЦК України, ч.1 ст. 181 ГК України з дій юридичних осіб, які в силу загальних правил і змісту цивільного законодавства породжують взаємні права та обовязки.

Вказана домовленість відповідає вимогам ч. 2 ст. 205 ЦК України, згідно з якими правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Підтвердженням такого волевиявлення є наявність підписаних з боку сторін первинних бухгалтерських документів (видаткових накладних: № РН-0742 від 19.12.2017 на суму 206407,75 грн., № РН-0033 від 19.01.2018 на суму 5088,00 грн., № РН-0123 на суму 29588,83 грн.від 14.03.2018, № РН-0117 від 12.03.2018).

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та 525, 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем доведено, що ним на підставі рахунків відповідача № 0430 від 01.08.2018 та № 0608 від 17.10.2017 було здійснено попередню оплату товару платіжним дорученням № 29 від 30.10.2017 на суму 127488,00 грн. та № 112 від 16.08.2017 на суму 246764,64 грн., що підтверджується банківськими виписками, долученими до матеріалів справи.

Поряд із тим, відповідач на суму у розмірі 69424,06 грн. товар позивачу не передав, відповіді на вимогу позивача не надав та кошти за неотриманий товар не повернув.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів поставки товару або повернення попередньо сплаченої позивачем за поставку товару грошової суми не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 69424,06 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1762,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Спецкабель" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, буд.111,корпус А, офіс 812, код 36456935) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрансгруп" (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива бухта,2, код 40685782) - 69 424,06грн.основного боргу, витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,0грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрансгруп" (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива бухта,2, код 40685782).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП "Спецкабель" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, буд.111,корпус А, офіс 812, код 36456935).

Повне рішення складено 10.01.2019 р.

Суддя О.О. Присяжнюк

справа № 922/2681/18