ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Справа № 924/523/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2018 р. у справі №924/523/18 (суддя Виноградова В.В., повний текст рішення складено 03.10.2018 р.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" (с. Малехів, Жовківський район, Львівська область)

до обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама" (м.Хмельницький)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-Промбуд" (м. Хмельницький)

про стягнення 715146,75 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не зявився;

відповідача - не зявився;

третьої особи - не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "А4-УА" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама" про стягнення 715 146, 75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані умовами договору поруки від 07.08.2017р. №0708, за яким відповідач, як поручитель, зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання ТОВ "ДМ-Промбуд" обов`язку щодо сплати заборгованості, що виникла за договором підряду №1204/2-17 на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання від 12.04.2017 р.

Також позивач посилається на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2018 р. у справі №924/1040/17 та положення ст. ст. 526, 543, 553, 554, 559 ЦК України, ст. ст. 193, 225 ГК України.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2018 р. у справі №924/523/18 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про відступлення майнових прав після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому зобов`язання відповідача як поручителя за договором поруки від 07.08.2017р. №0708 припинилось. З огляду на зазначені обставини справи та законодавчі норми у їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "А4-УА" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове , яким позов задоволити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову", застосоване в ч. 4 ст. 559 ЦК України не є тотожними та несуть в собі різне смислове навантаження. Апелянт звертає увагу суду, що неодноразово звертався до поручителя з вимогою про виконання передбачених договором поруки зобов'язань у межах шестимісячного строку.

Окрім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку при встановлені строку виконання основного зобов`язання, оскільки безпосередньо договором поруки №0708 від 07.08.2017р. було змінено термін виконання основного зобов'язання та встановлено новий термін - до 30.11.2017р., тобто позивач не мав жодних підстав звертатись до поручителя до 30.11.2018р. з вимогою про виконання умов договору поруки.

На думку скаржника, суд першої інстанції помилково послався на те, що позивачем не надано доказів відсутності в ОК "ЖБК "Рівненська брама" майнових прав на квартиру у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне. При цьому, посилання суду на те, що договір поруки не передбачає відповідальності поручителя в обсязі включаючи сплату штрафу є безпідставним та не може бути підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Скаржник звертає увагу суду, що не міг звертатися в суд з позовом до поручителя до закінчення виконавчого провадження, оскільки йому не було відомо про його результати. Разом з тим, одразу після отримання постанови про повернення виконавчого документу позивач підготовив та направив до суду даний позов, тобто, ним зроблено все можливе для стягнення заборгованості безпосередньо з боржника, в тому числі, і в судовому порядку, а також з поручителя в позасудовому порядку, покладаючись на його добросовісність та розуміння взятої на себе відповідальності.

Також апелянт просить суд звернути увагу на те, що навіть у випадку пропущення строку звернення до суду, таке прострочення є незначним, а саме 11 днів, що сталося через вжиті ним заходи щодо стягнення заборгованості безпосередньо з боржника в судовому порядку та поручителя в позасудовому порядку. Просить врахувати, що виконавцем робіт був саме він, роботи виконані якісно, без будь-яких претензій та зауважень та на їх виконання затрачені значні кошти.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.

Листом від 01.11.2018р. №01-23/924/523/18/158-18, Північно-західний апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №924/523/18 з Господарського суду Хмельницької області.

12.11.2018 р. на адресу суду надійшли матеріали справи.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.11.2018р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено розгляд справи на 13.12.2018р. об 14:30 год.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_1 судове засідання у справі 13.12.2018р. об 14:30 год. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 р. розгляд апеляційної скарги призначено на 10.01.2019 р. об 15:45 год.

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама" надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №6962/18 від 29.11.2018 р.), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що п. 5.2 договору не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає положенням статті 252 ЦК України, є правильним та обґрунтованим. Відповідач звертає увагу суду, що строк виконання основного зобовязання за договором підряду №1204/2017 на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання від 12.04.2017р. встановлений квітнем-травнем 2017 року. Однак, апелянт з позовними вимогами звернувся лише 18.06.2018р., тобто вимоги про сплату заборгованості були заявлені вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України від дня настання строку виконання основного зобов`язання. За таких обставин, право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя та обов'язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобовязання припинилися.

Водночас, апелянтом не доведено, що у відповідача відсутні майнові права на квартиру у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, ринкова вартість яких пропорційна сумі невиконаного грошового зобовязання (непогашеної заборгованості) ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" перед ТОВ "А4-УА".

Товариство з обмеженою відповідальністю "А4-УА" надіслало до суду клопотання (вх. №263/19 від 03.01.2019 р.), в якому просить суд відкласти розгляд справи, оскільки представник позивача ОСОБА_2 не може бути представником в суді аппеляційної інстанції, так як не являється адвокатом, а представник позивача ОСОБА_3 не зможе прибути в судове засідання, оскільки викликана для участі у проведенні допиту Головним слідчим управління ГПУ, що призначено на 10:00 год. 10.01.2019 р. у м. Київ.

Розглянувши в судовому засіданні 10.01.2019 р. клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 статті 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (ч. 11 ст. 270 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без його участі, судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про відкладення розгляду справи. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує положення ч. 1 ст. 273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, який закінчується 13.01.2019 р.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 10.01.2019 р. не з`явилися, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2018 р. у справі №924/1040/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-ПРОМБУД" про стягнення 748078,08 грн. позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ-ПРОМБУД" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" 587148,40 грн. основного боргу, 117429,68 грн. 20% штрафу, 10568,67 грн. судового збору. В позові в частині стягнення 43500 грн. штрафу відмовлено.

Рішенням суду встановлено, що між сторонами справи було укладено договір підряду на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання №1204/2017 від 12.04.2017р. Позивачем виконано будівельні роботи по об`єкту будівництва відповідачу, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма К3) за квітень 2017 року на суму 411791, 90 грн., за травень 2017 року на суму 218856,50 грн. та актами приймання виконаних робіт №1 за квітень 2017 року на суму 411791,90 грн. та №2 за травень 2017 року на суму 218856,50 грн., а всього на суму 630648,40 грн., однак відповідачза виконаніц роботи не розрахувався з позивачем.

До матеріалів справи надано договір підряду на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання №1204/2017 від 12.04.2017р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "А4-УА" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДМ-ПРОМБУД" (замовник), відповідно до ст. 2 якого виконавець, на умовах цього договору, в межах договірної ціни, виконує на свій ризик власними і залученими силами і засобами будівельні роботи по влаштуванню фундаментів з паль методом вдавлювання на об'єкті: "Квартал житлової та громадської забудови на вул. Костромська та Гагаріна у м. Рівне (І черга)", на переданому замовником майданчику, в обсягах наведених в додатку, згідно проектної документації наданої виконавцю. Замовник зобов'язується забезпечити виконавця обсягом робіт, передати затверджену проектну документацію, прийняти і оплатити виконані роботи. Відповідно до п. 3.1 договору договірна ціна робіт зазначається в додатку № 1 до договору та визначається виходячи із ціни: 110,00 грн. без ПДВ, за вдавлення 1 (одного) погонного метра палі з поверхні ґрунту будівельного майданчика. Технологічна зрубка паль (на відмітку поверхні ґрунту), які недодавлені до проектної відмітки і дали передчасний відказ, входить в загальну вартість робіт і оплачується із розрахунку: зрубка 1 (однієї) палі - 100 грн. Вартість статичних випробувань становить 122500 грн., виходячи із ціни 17500 грн. без ПДВ за одне випробування.

Згідно з ст. 5 договору замовник здійснює авансовий платіж в розмірі - 150000 грн., без ПДВ до 20 квітня 2017 року. Перед початком робіт по кожній секції Замовник здійснює авансовий платіж в розмірі 100 000 грн. Погашення авансів здійснюється при поточному оформленні актів приймання виконаних робіт та довідки КБ-3. Подальші розрахунки з виконавцем здійснюються на початку місяця, що слідує за звітним на основі виставлених рахунків, актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ -3), готує виконавець і передає для підписання замовнику у строк до 5-го числа місяця, що слідує за звітним. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів перевіряє надані документи і підписує їх в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата здійснюється протягом 3 (трьох) днів після підписання документів. Підписання актів виконаних робіт відбувається без наявності виконавчої зйомки. Виконавча зйомка виконується виконавцем по мірі розкопки оголовків паль замовником. У випадку не підписання і не надання письмового обґрунтування відмови в підписанні замовником у встановлені цим договором терміни кінцевого акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (КБ-3), замовник сплачує штраф у розмірі 0,1% від вартості виконаних робіт, а такий акт вважається підписаним та підлягає безспірній оплаті протягом десяти днів з моменту надання вище вказаних документів. Зміни ринкової вартості ресурсів, якими забезпечує виконавець, а також послуг, що надаються йому третіми особами обґрунтовується виконавцем відповідними документами, що подаються замовнику. При затримці перерахування платежів відповідно до п. п. 5.1, 5.2. та 5.3 цього договору виконавець має право не приступати до виконання робіт до моменту отримання відповідного платежу. При затримці перерахування платежів відповідно до п. 5.1, 5.2 та 5.3 цього договору більш ніж на 15 календарних днів виконавець має право розірвати договір і вимагати компенсації зумовлених цим збитків.

За умовами п. 10.1 договору виконавець виконує роботи у відповідності з проектною документацією, державними будівельними нормами.

Відповідно до ст. 14 договору здавання-приймання робіт здійснюється у відповідності з діючим порядком і оформлюється відповідними документами. Перелік документів, що оформлюються при здаванні робіт, відповідає передбаченому державними будівельними нормами. Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини виконавця, виконавець на письмову вимогу замовника повинен усунути виявлені недоробки за власний рахунок у визначений замовником термін.

Згідно з п. п. 16.4, 16.6 договору, при затримці приймання виконаних робіт та підписання актів виконаних робіт з вини замовника він сплачує виконавцю пеню за кожний день затримки у розмірі 0,01% від вартості виконаних робіт. При порушенні з вини замовника термінів виконання оплати по договору, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі 0,01 % від несплаченої вчасно суми за кожний день затримки. У випадку прострочення термінів оплати більш ніж на 60 календарних днів. Виконавець має право додатково вимагати у замовника сплати штрафу у розмірі 20% від невчасно сплаченої суми.

Між сторонами укладено додаток №1 до договору №1204/2017 від 12.04.2017р., згідно якого договірна ціна на вдавлювання паль об'єкта: Квартал житлової та громадської забудови на вул. Костромська та Гагаріна у м. Рівне за надані роботи по даному об'єкту складають 2426030 грн.

Також у матеріали справи надано копії актів приймання виконаних робіт №1 за квітень 2017 року на суму 411791,90 грн. та №2 за травень 2017 року на суму 218856,50 грн., довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма К3) за квітень 2017 року на суму 411791,90 грн., за травень 2017 року на суму 218856,50 грн.

Разом з тим, 07.08.2017р. між обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама" (сторона-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДМ-ПРОМБУД" (сторона-2), товариством з обмеженою відповідальністю "А4-УА" (сторона-3) укладено договір поруки №0708 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого за цим договором сторона 1 зобов'язується відповідати перед стороною-3 за виконання стороною-2 обов'язку щодо сплати заборгованості, що виникла за договором підряду №1204/2017 на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання від 12 квітня 2017 року (договір підряду) перед стороною 3, у розмірі та в строки, передбачені цим договором.

Розмір забезпеченого цим договором обов'язку (виниклої заборгованості сорони-2 перед стороною-3 за договором підряду) становить 989729,56 грн. (п. 1.2 договору).

Згідно п. 1.3 договору у разі невиконання стороною-2 обов'язку щодо сплати стороні-3 заборгованості, що виникла за договором підряду у строк до "30" листопада 2017 року, сторона-1 зобов'язується відступити стороні-3 майнові права на квартиру у секції № 3, будівельний номер 5, проектною площею 48,9 м.кв. (далі - квартира) у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне.

У разі часткового невиконання стороною-2 обов'язку щодо сплати стороні-3 заборгованості, що виникла за договором підряду у строк до "30" листопада 2017 року, сторона-1 зобов'язується відступити стороні-3 майнові права на іншу квартиру у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, ринкова вартість яких пропорційна сумі невиконаного грошового зобов'язання (непогашеної заборгованості) сторони-2 перед стороною-3 (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 1.5 договору майнові права на квартиру належать стороні 1 на підставі угоди про дольову участь у будівництві кварталу житлової та громадської забудови з торгівельно-розважальним центром на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівному №20 від 22.08.2007р. та договору уступки права вимоги (цесії) від 18.06.2015р. (з наступними змінами та доповненнями).

У разі відсутності у сторони-1 майнових прав на квартиру у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, ринкова вартість яких пропорційна сумі невиконаного грошового зобов'язання (непогашеної заборгованості) сторони-2 перед стороною-3, то сторона 1 зобов'язується здійснити виконання за цим договором у грошовій формі до 31.12.2017 р. (п. 1.6 договору).

У п. 2.1 договору зазначено, що реалізація предмета цього договору провадиться шляхом відступлення стороною-1 стороні-3 майнових прав на квартиру у випадках, передбачених цим договором.

Сторона-3 має право звернути стягнення на предмет цього договору виключно у випадку, якщо у момент настання строку (дати) виконання грошового зобов'язання, забезпеченого цим договором (сплати заборгованості за договором підряду), воно не буде виконано стороною 2 (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору у разі якщо стороною-3 буде звернено стягнення не предмет цього договору, зобов'язання за договором підряду між стороною-2 і стороною-1 будуть вважатися виконаними.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що строк його дії починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 цього договору, та закінчується у момент виконання сторонами своїх зобов'язань.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток.

Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою від 19.12.2017 р. №1912, в якій, керуючись умовами договору поруки №0708 від 07.08.2017р., просив у термін до 28.12.2017р. відступити майнові права на квартиру у секції №3, будівельний №5, площею 38,9 м.кв. у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне на користь ТОВ "А4-УА".

В листах-вимогах від 29.12.2017р. №2912 та від 13.04.2018р. №1304 позивач, оскільки відповідачем грошове зобов'язання та зобов'язання щодо відступлення майнових прав виконане не було, просив сплатити суму заборгованості ТОВ "ДМ-Промбуд" перед ТОВ "А4-УА" шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

В матеріалах справи наявні копії наказу Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2018 р. у справі №924/1040/17 про стягнення з ТОВ "ДМ-Промбуд" на користь ТОВ "А4-УА" 587148,40 грн. боргу, 117429,68 грн. 20% штрафу, 10568,67 грн. судового збору; постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2018 р. ВП №55964932 з виконання вищезазначеного наказу; постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.05.2018 р.

Зокрема, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.05.2018 р. зазначено: у самостійному порядку заборгованість на користь стягувача не перерахована. Вжитими приватним виконавцем заходами майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. За місцем реєстрації підприємства - м. Хмельницький, вул. Шевченка, 64 - ТОВ "ДМ-Промбуд" відсутнє (відповідь власника приміщення ТОВ "Славінвест" від 16.04.2018). Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Держпродспоживслужби, Регіонального сервісного центру УМВС у Хмельницькій області, Управління Держпраці у Хмельницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, машин і механізмів підвищеної небезпеки, земельних ділянок за боржником не зареєстровано. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно - об'єкти нерухомості у боржника також відсутні. Відповідно до інформації Головного управління статистики у Хмельницькій області ТОВ "ДМ-Промбуд" не є засновником і не значиться головним підприємством для будь-яких інших суб'єктів господарювання. Грошові кошти на рахунку боржника згідно повідомлення ПАТ "Правекс-Банк" відсутні.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення 715 146, 75 грн. заборгованості.

Позивач, як на підставу для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 715 146, 75 грн. посилається на договір поруки №0708 від 07.07.2017р., за яким відповідач, як поручитель, взяв на себе зобов`язання сплатити позивачу заборгованість, яка виникла у зв'язку із неналежним виконанням умов договору підряду від 12.04.2017р. №1204/2017, розмір якої встановлений та підтверджується рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2018р. у справі №924/1040/17, яке набрало законної сили.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що статтею 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 та ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як встановлено апеляційним судом, 12.04.2017р. між ТОВ "А4-УА" (виконавець) та ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" (замовник) було укладено договір підряду на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання №1204/2017.

Матеріалами справи підтверджується, що за неналежне виконання умов договору підряду від 12.04.2017р. №1204/2017 щодо сплати вартості виконаних робіт, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2018р. у справі №924/1040/17 було стягнуто з ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" на користь ТОВ "А4-УА" 587 148, 40 грн. основного боргу, 117 429, 68 грн. 20% штрафу та 10 568, 67 грн. судового збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність заборгованості ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" перед позивачем за договором підряду від 12.04.2017р. №1204/2017 встановлена та підтверджується рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2018р. у справі №924/1040/17, яке набрало законної сили та в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України дані обставини не потребують повторного доведення.

Також,судом апеляційної інстанції встановлено, що п. 1.1 договору поруки №0708 від 07.07.2017р. сторони передбачили, що відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" обов'язку щодо сплати заборгованості, що виникла за договором підряду №1204/2017 на влаштування фундаментів з паль методом вдавлювання від 12.04.2017 р. (договір підряду) перед позивачем, у розмірі та в строки, передбачені цим договором.

Так, ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Заперечуючи проти даного позову, відповідач зазначає, що порука за договором №0708 від 07.07.2017р. припинена в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Апеляційний господарський суд вказує, що загальні підстави припинення поруки, яка за своєю правовою природою є зобов'язанням, передбачені у главі 50 ЦК України, а спеціальні (додаткові) підстави її припинення визначено у статті 559 ЦК України.

Так, відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

При цьому, строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Тобто, зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Так, п.п. 5.1, 5.2 договору поруки №0708 від 07.07.2017 р. сторони передбачили, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін; строк його дії починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 цього договору, та закінчується у момент виконання сторонами своїх зобов'язань.

Аналізуючи умови п. 5.2. договору поруки, суд апеляційної інстанції вважає, що даний пункт договору не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає положенням ст. 252 ЦК України, відповідно до якої строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка неминуче має настати.

В свою чергу, зазначення у договорі поруки замість строку - терміну припинення поруки, тобто події, з якою пов'язується таке припинення - виконання сторонами своїх зобов'язань, не дає підстав для застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України в частині її першого речення.

Отже, беручи до уваги викладене, а також те, що строк виконання основного зобов'язання (оплата за виконані підрядні роботи) встановлений у п. 5.3 договору підряду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню друге речення ч. 4 ст. 559 ЦК України.

При цьому, судом апеляційної інстанції приймається до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні докази внесення змін до умов договору поруки щодо терміну дії поруки та її припинення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту ч. 4 ст. 559 ЦК України вбачається, що в тексті зазначеної норми застосовуються поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову" як умови чинності поруки.

Таким чином, враховуючи правову конструкцію вищезазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми, передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

При цьому, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання. Вказаним спростовуються доводи скаржника наведені в апеляційній скарзі, що поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову" не є тотожними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Тобто, якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя та обов'язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов'язання припинилися (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі №905/2475/15).

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що право позивача на звернення до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором підряду №1204/2017 від 12.04.2017 р. існувало протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання (протягом 3 днів після підписання документів), а саме: за довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 21.04.2017 р. та актом №1 приймання виконаних будівельних робіт від 21.04.2017 р. до 24.10.2017 р.; за довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.05.2017р. та актом №2 приймання виконаних будівельних робіт від 31.05.2017 р. до 03.11.2017 р.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про відступлення майнових прав 19.12.2017 р., про сплату заборгованості - 29.12.2017р. та 13.04.2018р., з позовом до відповідача - 13.06.2018р., тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому зобов'язання відповідача як поручителя припинилось (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі №905/2475/15).

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги посилання позивача на те, що договором поруки №0708 від 07.08.2017 р. було змінено строк виконання основного зобов'язання у договорі підряду від 12.04.2017р. та встановлено новий термін до 30.11.2017 р., оскільки умови договору поруки не містять вказівки на внесення змін до договору підряду від 12.04.2017р. щодо визначення іншого строку виконання основного зобов'язання та не подано доказів щодо внесення змін саме до договору підряду №1204/2017 від 12.04.2017 р. в порядку, передбаченому законодавством (ст. ст. 651, 653, 654 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до п. п. 1.3 1.6 договору поруки, її предметом (об'єктом) є майнові права на квартиру у секції №3, будівельний номер 5, проектною площею 48,9 м.кв. у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, або майнові права на іншу квартиру у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, ринкова вартість яких пропорційна сумі невиконаного грошового зобов'язання (непогашеної заборгованості) ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" перед позивачем. У разі ж відсутності у відповідача таких майнових прав він зобов'язується здійснити виконання за цим договором у грошовій формі до 31.12.2017 р.

У п. 2.1 договору зазначено, що реалізація предмета цього договору провадиться шляхом відступлення відповідачем позивачу майнових прав на квартиру у випадках, передбачених цим договором.

Посилання позивача на невчинення відповідачем дій щодо передачі майнових прав на квартиру відповідно до п. 13 договору поруки як на доказ відсутності таких майнових прав, судом оцінюється критично з огляду на допустимість доказів, передбачену ст. 77 ГПК України, відповідно до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Інших доказів, які би свідчили про відсутність у відповідача майнових прав на квартиру у секції №3, будівельний номер 5, проектною площею 48,9 м.кв. у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, або майнових прав на іншу квартиру у кварталі житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, ринкова вартість яких пропорційна сумі невиконаного грошового зобов'язання (непогашеної заборгованості) ТОВ "ДМ-ПРОМБУД" перед позивачем, що є умовою для здійснення виконання за договором поруки у грошовій формі, на час розгляду справи суду не подано.

Також суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача 715146,75 грн., до яких включено: 587 148, 49 грн. основного боргу, 114 429, 68 грн. штрафу, 10 568, 67 грн. судового збору, які стягнуті рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2018р. у справі №924/1040/17.

Разом з тим, умовами п. 1.1 договору поруки від 07.08.2017 р. передбачене зобов'язання відповідача відповідати перед позивачем за невиконання боржником обов'язку щодо сплати заборгованості, що виникла за договором підряду №1204/2017. При цьому, договір поруки не передбачає відповідальності поручителя в обсязі, включаючи сплату штрафу; не є заборгованістю за договором підряду і судовий збір, стягнутий з боржника даним рішенням суду.

Щодо посилань апелянта на неможливість звернення з позовом до відповідача до закінчення виконавчого провадження зі стягнення заборгованості з боржника, суд приймається до уваги положення ст. 554 ЦК України щодо солідарної відповідальності боржника і поручителя та недоведеність того, що виконавче провадження є перешкодою для реалізації прав на звернення до суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов безпідставний та необґрунтований, тому не підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не може бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, оскільки наведені в ній доводи не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2018 р. у справі №924/523/18 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "А4-УА" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2018 р. у справі №924/523/18 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.