ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 січня 2019 року                                                            Справа 923/1057/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., розглянувши заяву Генічеського управління водного господарства про забезпечення позову (вх. № 60/19 від 11.01.2019), у справі:

за позовом: Генічеського управління водного господарства, місцезнаходження: 75560, Херсонська обл. Генічеський р-н, смт. Новоолексіївка, вул. Тітова, 96, ідентифікаційний код юридичної особи: 05474369

до: Приватного підприємства «Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське», місцезнаходження: 75540, Херсонська обл., Генічеський р-н, с. Новогригорівське, вул. Молодіжна, 22, ідентифікаційний код юридичної особи: 30812348

про стягнення 560411,64 грн.

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Херсонської області (суддя Литвинова В.В.), відкритому ухвалою від 04.01.2019 року, знаходиться справа за позовом Генічеського управління водного господарства про стягнення з Приватного підприємства «Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське», на підставі ст. ст. 193, 224 ГК України, ст. 625 ЦК України, заборгованості за договором про надання послуг, пов’язаних з транспортуванням (перекиданням) та забором води із використанням водозабірних споруд для поливу сільськогосподарських культур № 78007/02-13/18/02-11/14 від 05.04.2018 у розмірі 560411,64 грн.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2019.

11.01.2019 позивачем – Генічеським управлінням водного господарства подано заяву про забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти у розмірі суми заборгованості – 560411,64 грн. та судового збору – 1762,00 грн., які обліковуються на всіх розрахункових рахунках, відкритих на ім’я ПП Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське»;

- накладення арешту на нерухоме майно, належне ПП Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське» в межах суми 562173,64 грн.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у вищевказані способи позивач зазначає про наявність обґрунтованих побоювань, що обсяг майна, належного відповідачу може зменшитися за кількістю або зникнути, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позову. Серед підстав, які унеможливлять у майбутньому виконання рішення суду у даній справі, позивач також наводить перелік судових справ, за якими із відповідача стягується заборгованість за договорами, укладеними із іншими контрагентами.

На підтвердження наведених у заяві обставин, позивач надав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна від 09.01.2019 року із відомостями про наявне у відповідача нерухоме майно (у т.ч. земельні ділянки). Копію рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2018 року по справі № 923/871/18 (з Єдиного державного реєстру судових рішень) за яким з Приватного підприємства «Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське» на користь Приватного підприємства «Стартком-Агро» стягнуто заборгованість за договором, копію ухвали Господарського суду Херсонської області від 20.12.2018 року, якою відкладено підготовче засідання у справі № 923/973/18 про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1114683,82 грн.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 17 від 14.01.2019, у зв'язку з перебуванням судді Литвинової В.В. на лікарняному справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 14.01.2019 справу №923/1057/18 розподілено судді Остапенко Т.А.

Згідно з витягом з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Остапенко Т.А.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову за переліком, який наведений в ч. 1 ст. 137 цього ж Кодексу, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Оцінивши обґрунтованість обставин зазначених в заяві про забезпечення позову, достатність, належність та допустимість доказів на їх підтвердження, зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви Генічеського управління водного господарства.

Так, пунктами 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», роз’яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову, з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу для забезпечення позову. В той же час, ст. 79 ГПК України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Проте, із змісту заяви позивача та доданих до неї доказів, не вбачається жодного обґрунтованого припущення, що вказують на існування обставин, які дійсно в майбутньому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема заявником не надано достатніх доказів вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання, в тому числі дій, спрямованих на реалізацію належного йому майна, витрачання коштів тощо.

Доводи наведені заявником в обґрунтування клопотання про забезпечення позову, мають оціночний характер та однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду або призведуть до порушень прав заявника. Посилання позивача на наявність судових справ та рішення, про стягнення із відповідача заборгованості за невиконаними зобов’язаннями, не може свідчити про ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у даній справі в разі невжиття судом заходів до забезпечення позову.

Крім того, як вбачається із змісту п .7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у випадку порушення питання про накладення арешту на рахунки боржника (відповідача), відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, мають бути надані саме заявником.

Разом з тим, позивач, порушуючи питання про накладення арешту на рахунки відповідача, відомості про рахунки відповідача, їх номери, назви установ банків в яких вони відкриті, у заяві не наводить.

Враховуючи викладене, оцінивши розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, керуючись ст. 136, 137, 140, 234 235, Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити позивачу – Генічеському управлінню водного господарства в задоволенні заяви про забезпечення позову (вх. № 60/19 від 11.01.2019 року).

2. Копії даної ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала, відповідно до ст. 235, 256 ГПК України, набирає законної сили з дати підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів.

Ухвалу складено та підписано 15.01.2019 року

Суддя                                                                                          Т.А. Остапенко