ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2019 р. м. Київ

Справа № 911/207/19

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом фізичної особи-підприємця Киричка Дмитра Вадимовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" ІБКІЦБ НААН України" про стягнення 2311624,23грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Киричко Дмитро Вадимович звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" ІБКІЦБ НААН України" про стягнення 2 311 624,23грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань в частині здійснення оплати за користування об'єктами відповідно до договорів за №№1-20/04 від 20.04.2018, 1-27/06 від 27.06.2018, 1-09/07 від 09.07.2018, а також оплати за надані послуги з перевезення відповідно до договору №1-06/07 від 06.07.2018.

Відповідна заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги; похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Звертаючись з даною позовною заявою позивач об'єднав в одній позовній заяві вимоги за різними договорами, що не пов'язані підставами виникнення та поданими доказами, а саме:

- договором оренди самохідних машин чи механізмів №1-20/04 від 20.04.2018;

- договором оренди самохідних машин чи механізмів №1-27/06 від 27.06.2018;

- договором оренди самохідних машин чи механізмів №1-09/07 від 09.07.2018;

- договором про надання послуг з перевезення вантажу №1-06/07 від 06.07.2018.

Так, підставою виникнення вимог за договором №1-20/04 від 20.04.2018 є факти: укладення відповідного договору та виникнення в силу такого факту у сторін зобов'язань, визначених саме таким договором; передачі в користування відповідачем об'єктів оренди відповідно до такого договору - трактору колісного John Deer 8520, сівалки John Deer 7200, 16-рядна з одночасним внесеням добрив; факт не виконання відповідачем зобов'язань з оплати орендної плати саме за таким договором та у визначені таким договором строк та розмірі тощо.

Між тим, підставою для виникнення вимог за договором №1-27/06 від 27.06.2018 є факти: укладення саме такого договору та виникнення в силу такого факту у сторін певних зобов'язань, визначених саме таким договором; передачі в користування відповідачем об'єктів оренди відповідно до такого договору - комбайну зернозбирального Claas Lexion 450 з екіпажем орендодавця; не виконання відповідачем зобов'язань з оплати орендної плати саме за таким договором та у визначені таким договором строк та розмірі тощо.

Як вбачається, підставою для виникнення вимог за договором №1-09/07 від 09.07.2018 є факти: укладення саме такого договору та виникнення в силу такого факту у сторін певних зобов'язань, визначених саме таким договором; передачі в користування відповідачем об'єктів оренди відповідно до такого договору - комбайну зернозбирального JOHN DEERE 9610, факт не виконання відповідачем зобов'язань з оплати орендної плати саме за таким договором та у визначені таким договором строк та розмірі; тощо.

Однак, підставою для виникнення вимоги за договором №1-06/07 від 06.07.2018 про надання послуг з перевезення вантажу, є інші юридичні факти, а саме: укладення відповідного договору; надання послуг саме за відповідним договором; не виконання зобов'язання відповідачем оплата за надані послуги перевезення вантажу, обумовленого саме таким договором у строк, встановлений зазначеним договором тощо.

Заявлені вимоги підтверджуються і різними доказами за кожним договором окремо.

Таким чином, заявлені вимоги не пов'язані між собою підставою виникнення та всіма поданими доказами, тобто докази, надані у підтвердження вимог за одним договором не є тотожними доказам, наданим у підтвердження вимог за іншим; дослідження доказів, що стосуються одного договору, не має значення для з'ясування обґрунтованості вимог заявленими на підставі іншого договору; єдиним доказом, що є спільним для всіх вимог є лише акт звірки.

Згідно ч. 2 ст. 173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об'єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, ч.2 ст.173 ГПК України визначає право суду об'єднати вимоги у випадках певного збігу осіб у таких справах, однак, з урахуванням положень ч.1 ст.173 ГПК України, відповідно до якої підставою об'єднання є - пов'язаність між собою вимог підставою виникнення або поданими доказами, а також заявлення основних та похідних вимог.

Між тим, у даному випадку відсутні відповідні умови для об'єднання; заявлені за одним договором вимоги не відносяться до заявлених за іншим як основні та похідні.

Сумісний розгляд відповідних вимог суттєво утруднить вирішення спору, оскільки для розгляду таких вимог суду необхідно встановити для кожної вимоги окремо різних юридичних фактів, з якими закон пов'язує виникнення у відповідача обов'язку сплатити орендну плату або оплатити послуги з перевезення.

Зокрема, суд має визначити: який обсяг прав та обов'язків виник у сторін за кожним договором окремо; чи виконані такі обов'язки, зокрема, позивачем та відповідачем і у якому обсязі; чи порушені відповідачем взяті на себе зобов'язання, надавши оцінку встановленим у кожному із договорів обсягу таких обов'язків та строків, визначених для їх виконання тощо, а також інші необхідні для розгляду обставини.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Таким чином, подана заява підлягає поверненню.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.п. 2, 8 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по-батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Між тим, подана заява не містить повного найменування відповідача та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.2 ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч.5 вказаної норми, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.5 ст. 174, ст.ст. 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

повернути позовну заяву та додані до неї документи фізичній особі-підприємцю Киричко Дмитру Вадимовичу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням п.17.5 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова