ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 січня 2019 р. Справа № 903/650/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання-помічника судді Євтушик О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 903/650/18

за позовом Приватного підприємства "Акватериторія-Волинь", м. Луцьк

до Фізичної особи-підприємця Луговської Тетяни Миколаївни, АДРЕСА_1

про стягнення 19 500 грн.,

за участю представників:

від позивача: Дідушок А.М. - директор, Коренга В.А. - адвокат (ордер серія ВЛ № 000025747 від 27.08.2018р.),

від відповідача: Смоленський Д.П. (довіреність від 01.10.2018р.),

в с т а н о в и в:

10.09.2018 року Приватне підприємство "Акватериторія-Волинь" звернулося до господарського суду з позовною заявою № 1/10 від 10.09.2018 року, в якій просило стягнути з Фізичної особи-підприємця Луговської Т.М. 19 500 грн. заборгованості з поворотної фінансової допомоги.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з платіжними дорученнями № 713 від 28.04.2017 року, № 748 від 29.05.2017 року Фізичній особі-підприємцю Луговській Т. М. було перераховано 19 500 грн. поворотної фінансової допомоги. 03.08.2018 року на адресу відповідача було направлено лист з вимогою в семиденний термін вернути поворотну фінансову допомогу, а тому вважає, у відповідача виник обов'язок повернути кошти. Крім цього, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 11.09.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання було призначено на 03.10.2018 року.

27.09.2018р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 27.09.2018р. У відзиві відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що відповідно до п. 5.1. договору фінансової поворотної допомоги від 04.01.2017р. відповідач зобов'язався повернути позику до 30.12.2018р.

В судовому засіданні 03.10.2018р. представник позивача заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв'язку із необхідністю ознайомлення із відзивом та доданими до нього документами.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року підготовче засідання було відкладено на 17.10.2018 року, встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив.

17.10.2018 року позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання № 17/10 від 17.10.2018 року, в якому просив призначити технічну експертизу документів, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В судовому засіданні 17.10.2018 року представник позивача підтримав клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 17.10.2018р. було відкладено підготовче засідання на 01.11.2018р.

29.10.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив № 29/10 29.10.2018р., в якій представник позивача просив суд позов задовольнити та призначити експертизу документів.

30.10.2018р. від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він просив суд зобов'язати позивача надати договір № б/н від 04.01.2018р., у питанні щодо призначення експертизи покладається на розсуд суду.

01.11.2018р. в судовому засіданні представники сторін подали спільну заяву про відкладення розгляду справи для проведення переговорів та врегулювання спору добровільно.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року підготовче засідання було відкладено на 08.11.2018 року.

В судовому засіданні 08.11.2018 року представники сторін повідомили про недосягнення домовленості про врегулювання спору добровільно.

Представник позивача пояснив, що підтримує позовні вимоги і просить суд розглянути та задовольнити клопотання про призначення технічної експертизи документів.

Також 08.11.2018 року представник позивача подав суду клопотання № 08/11 від 08.11.2018 року про приєднання документів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

В судовому засіданні 08.11.2018 року було оголошено перерву до 21.11.2018 року.

Ухвалою суду від 08.11.2018 року строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів - до 12.12.2018 року включно.

В судовому засіданні 21.11.2018 року представники позивача клопотання про призначення технічної експертизи документів підтримали та гарантували її оплату.

Ухвалою суду від 21.11.2018 року клопотання позивача - Приватного підприємства "Акватериторія-Волинь" про призначення технічної експертизи документів було задоволено; призначено у справі № 903/650/18 технічну експертизу документів, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз; провадження у справі зупинено до одержання висновку технічної експертизи документів.

18.12.2018 через відділ документального забезпечення та контролю суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для виконання судової технічної експертизи документів, та рахунок № 1148 від 13.12.2018 на оплату експертизи.

Ухвалою суду від 20.12.2018 провадження у справі поновлено; розгляд клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для виконання судової технічної експертизи документів, призначено на 26.12.2018.

26.12.2018 представник позивача подав письмові пояснення від 26.12.2018, в яких просив клопотання про призначення експертизи документів не розглядати, ухвалу про призначення експертизи відкликати.

В судовому засіданні 26.12.2018 було оголошено перерву до 28.12.2018 за клопотанням представника позивача з метою реалізації позивачем прав, передбачених ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

28.12.2018 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву № 28/12 від 28.12.2018 про зміну підстав позову, в якій просить стягнути з відповідача 19 500 грн. заборгованості з поворотної фінансової допомоги, посилаючись на договір про надання поворотної фінансової допомоги від 04.01.2017.

Згідно із ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки зміна підстав позову - це процесуальне право, передбачене ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, яке було реалізовано позивачем до закінчення підготовчого провадження, суд прийняв заяву позивача про зміну підстав позову.

Відповідно до ст. 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки у підготовчому судовому засіданні були вирішені усі питання, визначені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 28.12.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.01.2019.

В судовому засіданні 11.01.2019 представник відповідача заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи пояснень щодо заяви позивача про зміну підстави позову.

Суд залишив клопотання представника відповідача без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України, оскільки представником відповідача не наведено поважних причин, які перешкоджали йому звернутися з таким клопотанням на стадії підготовчого провадження.

В судовому засіданні 28.12.2018, коли суд закривав підготовче провадження та призначав розгляд справи по суті, представник відповідача був присутній, клопотань про відкладення підготовчого засідання з метою надання часу підготувати пояснення на заяву позивача про зміну підстав позову не заявляв.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 19500 грн. заборгованості на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги від 04.01.2017 підлягає до задоволення з огляду на таке.

04.01.2017 між Приватним підприємством «Акватериторія-Волинь» як позикодавцем і Фізичною особою - підприємцем Луговською Тетяною Миколаївною як позичальником було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги.

Згідно з п.п.1.1., 2.1., 2.2., 4.1., 5.1. договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов?язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 19500 грн. без ПДВ, на безоплатній основі, частинами, використовується для потреб позичальника відповідно до цілей його господарської діяльності.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018, а в частині повернення фінансової допомоги - до повного виконання позичальником зобов?язань за договором.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 30 грудня 2018 року.

Платіжними дорученнями №713 від 28.04.2017, №748 від 29.05.2017 позивач перерахував відповідачу відповідно 4500 грн. і 15 000 грн. В рядку «Призначення платежу» зазначено «Поворотна фінансова допомога згідно з договором б/н від 04.01.2017. Без ПДВ».

Довідкою АТ «Комерційний банк «Приватбанк» №20181480/12905487 від 05.09.2018 також підтверджується факт перерахування відповідачу коштів в розмірі 15000 грн. і 4500 грн.

У строк, встановлений договором від 04.01.2017, відповідач поворотної фінансової допомоги в розмірі 19500 грн. не повернув.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 11 ЦК України, ст. 174 ГК України господарські зобов?язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності із ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом пункту 14.1.257. Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначено ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір від 04.01.2017 за своєю правовою природою є договором позики, а тому на правовідносини, які виникли на підставі цього договору, поширюються норми глави 71 Цивільного кодексу України «Позика. Кредит. Банківський вклад».

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач не повернув позику у строк, визначений договором від 04.01.2017, вимога позивача про стягнення з відповідача 19500 грн. підлягає до задоволення.

Та обставина, що на момент, коли позивач звернувся з позовом до суду 10.09.2018, не настав строк виконання зобов?язання з повернення позики, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки на момент прийняття судом рішення строк виконання відповідачем зобов?язання з повернення позики настав.

У зв?язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст. 129 ГПК України покладаються судові витрати по справі: 1762 грн. витрат, пов?язаних з оплатою судового збору, 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. (ч.2 ст.126 ГПК України).

Як роз?яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.п.6.3. постанови №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов?язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 ст.49 ГПК (нинішня редакція ч.4 ст.129 ГПК України).

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного документа або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об?єднанням з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його права на вчинення окремих процесуальних дій.

На підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №50 від 27.08.2018, укладений із адвокатським об?єднанням «Правовий стандарт», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 582 від 30.11.2011, копію ордера на надання правової допомоги серії ВЛ №000025747 від 27.08.2018, копію платіжного доручення №862 від 28.08.2018 про перерахування адвокатському об?єднанню «Правовий стандарт» 3000 грн.

З огляду на підтвердження позивачем відповідними документами понесених ним витрат на оплату послуг адвоката підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи представника відповідача про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат, пов?язаних з оплатою судового збору, та на професійну правничу допомогу у зв?язку із зловживанням позивачем процесуальними правами є необгрунтованими. Звертаючись у вересні 2017 року з позовною заявою до суду, позивач не посилався на договір від 04.01.2017 як на підставу позовних вимог, а тому не можна погодитись з доводами представника відповідача про те, що позивач, знаючи про строк повернення позики - 30.12.2018, подав позов до суду у вересні 2018, чим допустив зловживання процесуальними правами.

Разом з цим, з огляду на те, що у позивача на час подачі позову був відсутній договір від 04.01.2017, про його існування стало відомо після відкриття провадження у справі, коли відповідач подав відзив на позов та приєднав до відзиву договір, заявивши про те, що позика надавалась на підставі договору, у позивача виникли сумніви у його укладенні ПП «Акватериторія - Волинь». За таких обставин клопотання позивача про призначення судової експертизи з метою дослідження часу укладення договору також не можна вважати зловживанням процесуальними правами.

Окрім цього, частиною 2 ст.43 ГПК України визначено, які саме дії залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Норма ч.2 ст.43 ГПК України серед переліку таких дій не містить такої дії як звернення з клопотанням про призначення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 629, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Луговської Тетяни Миколаївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства "Акватериторія-Волинь" (юридична адреса: 44682, Волинська область, Маневицький район, с. Рудники, вул. Центральна, буд. 36; фактична адреса: 43005, м. Луцьк, вул. Яровиця, 8-А, ) 19 500 грн. заборгованості з поворотної фінансової допомоги, 1762 грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 14.01.2019.

Суддя І. О. Якушева