ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/541/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту)

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018

суддя Коваль С.М.

час та місце ухвалення рішення: 12:25 год., м. Миколаїв

повний текст складено 04.10.2018.

по справі № 915/541/18

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Нібулон»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АДМП») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (далі ТОВ СП «Нібулон») про стягнення заборгованість за договором про агентське обслуговування суден від 04.02.2017 року № 30-П-ХЕФ-14 в сумі 555 330,29 грн., а також відшкодування судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ СП «Нібулон» всупереч вимог ст. 22 Закону України «Про морські порти України», п.п. 7.1, 2.1, 3.3, 8.1-8.2 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462, та умов укладеного з Адміністрацією морських портів України договору від 04.02.2014 року № 30-П-ХЕФ-14, з урахуванням додаткових угод до нього, не оплачено портові збори за вхід 11 суден на зовнішній рейд Херсонського морського порту Херсон та вихід з зовнішнього рейду порту.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2018 року у справі №915/185/18 роз'єднано та виділено в самостійні провадження позовні вимоги ДП «АМПУ» про стягнення з ТОВ СП «Нібулон» корабельного, канального збору, нараховані за кожне проходження підхідного каналу в один кінець по акваторії Херсонського морського порту по кожному з 11 суден відповідача, які здійснювали перехід через акваторію Херсонського морського порту в період з 03.03.2015 року по 03.09.2015 року.

Так, у справі № 915/541/18 розглядаються позовні вимоги ДП «АМПУ» до ТОВ СП «Нібулон» про стягнення заборгованості у розмірі 12 841, 49 грн., з яких: 7 410,64 грн. - канальний збір, 5 430,85 грн. - корабельного збору по буксиру «Прибужанівський».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення мотивоване тим, що судна ТОВ СП «Нібулон» не заходили до морського порту Херсон, не швартувались до причалів, не ставали на якір в акваторії порту Херсон та не здійснювали вантажних операцій, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні статей 74, 76, 77 ГПК України доказів надання відповідачу послуг за договором № 30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення, у звязку з цим, господарським судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення корабельного збору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення канального збору, місцевим судом взято до уваги, що зазначені в позові судна зареєстровані під прапором України, що надає їм право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України в межах гарантованих габаритів. Держава прапору вказана в документах на судно. Осадка суден відповідача дозволяє прохід з використанням природних глибин р. Дніпро і не потребує додаткової гідротехнічної споруди.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ДП «АМПУ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Так, апелянт вважає, що «право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України» на, яке посилається суд, не надає права на звільнення від сплати портових зборів, а тому висновок щодо ототожнення «права вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України» та права на звільнення від сплати портових зборів скаржник вважає необґрунтованим.

Нормативно-правові акти на які послався суд першої інстанції, а саме Водний кодекс України та Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних» від 12.06.1996 року № 640, не містять розяснень або будь-яких положень щодо застосування порядку справляння портових зборів.

Єдиним нормативно-правовим актом, що регламентує нарахування та стягнення портових зборів є Порядок справляння та розміри ставок портових зборів в якому не передбачено звільнення від сплати портових зборів для суден, які мають «права вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України».

Скаржник зазначає, що відповідачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував факт руху суден саме судновим ходом чи взагалі його наявності в акваторії морського порту Херсон з зазначенням координат та розташування. Окрім того, Порядком справляння та розміри ставок портових зборів взагалі не передбачено звільнення від сплати корабельного збору у разі руху судна транзитом або судновим ходом.

Посилання суду щодо того, що зазначені в позові судна не швартувались до причалу та не ставали на якір в акваторії морського порту Херсон, що підтверджує службова записка судноплавної компанії ТОВ СП «Нібулон» та не спростовано позивачем, скаржник вважає помилковими, оскільки суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаному документу, адже вказаний документ є лише документом внутрішнього обігу позивача і не встановлює жодних фактів або обставин щодо швартування чи постановки на якір, виключно Порядком оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, що затверджений наказом Мінінфраструктури від 27.06.2013 року № 430, визначено порядок та перелік документів, що підтверджують прихід та вихід судна в акваторію порту, а й відповідно факт постановки судна біля причалу чи на якір.

Застосування судом першої інстанції ст. 127 Конвенції Організації Об'єднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України від 03.06.1999 року № 728-ХІV, в якій зазначено, що транзитний рух не підлягає обкладенню жодним митом і податками або іншими зборами, за винятком зборів, що стягуються за конкретні послуги, надані у зв'язку з таким рухом, на думку скаржника також є помилковим, так як вказана стаття відноситься до частини X цієї конвенції, а саме: «Право государств, не имеющих выхода к морю, на доступ к морю и от него и на свободу транзита», тобто посилання на вказану норму міжнародного права взагалі безпідставне та необґрунтоване, адже ця стаття не відноситься до предмету розгляду справи, а лише гарантує звільнення від транзитних зборів країнам, які не мають виходу до моря.

Враховуючи викладене, скаржник вважає висновки суду щодо наявності підстав для звільнення суден відповідача від сплати корабельного збору необґрунтованими.

Щодо канального збору скаржник зазначає, що в п. 3.3. Порядку, в редакції, що діяла на момент проходження судна відповідача, встановлено, що нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження підхідного каналу судном в один кінець і кожне проходження підхідного каналу судном транзитом в один кінець за одиницю умовного об'єму судна за ставками, наведеними в додатку 4 до цього Порядку.

Пунктом 3.5. Порядку було передбачено, що для суден, що згідно з обмірним свідоцтвом з повним вантажем мають осадку не більш як 4,5 метра, ставки канального збору застосовуються з коефіцієнтом 0,38, крім морського порту Білгород-Дністровський та каналу Прорва.

Тобто, скаржник вважає, що суд першої інстанції проігнорував положення нормативного акту, що прямо передбачає справляння канального збору за проходження підхідного каналу судном транзитом.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 справа за апеляційною скаргою ДП «АМПУ» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018 у справі №915/541/18 прийнята до свого провадження та визначено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

29.11.2018 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ СП «Нібулон» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє посилається на те, що оскаржуване судове рішення було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 19.11.2018 учасники судового процесу отримали 23.10.2018 та 24.10.2018.

Однак станом на 17.01.2019 до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2014 між ДП «АМПУ» в особі ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрації Херсонського МП) (Адміністрація) та ТОВ СП «Нібулон» (Агент) укладено Договір про агентське обслуговування суден від №30-П-ХЕФ-14, зі змінами відповідно до Додаткової угоди №1 від 18.03.2014 та Додаткової угоди №2 від 30.12.2014.

Згідно Розділу 1 Договору даний договір визначає порядок взаємовідносин між адміністрацією та агентом у разі здійснення агентом обслуговування суден, як під іноземним прапором, так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту транзитом.

Адміністрація обслуговує судна в порядку, передбаченому Зводом Звичаїв Херсонського морського порту, Обов'язковими постановами Херсонського морського порту, Законом України «Про морські порти України» та іншими нормативно-правовими актами (п. 2.1. Договору).

В пункті 2.3. Договору до обов'язків адміністрації віднесено нарахування та стягнення, згідно чинного законодавства України, портових зборів, зборів та плати з суден, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором і заходитимуть до акваторії морського порту Херсон, або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.

У п. 2.4 договору передбачено, що адміністрація надає послуги за письмовою заявкою і з оплатою за рахунок агента за тарифами, які діють в адміністрації на момент надання цих послуг, а саме: надає послуги з оформлення приходу/ відходу суден і засвідчення вантажних документів печаткою службою капітана морського порту (п.п. 2.4.1); оформляє і видає постійні і разові перепустки співробітникам агента для обслуговування суден на території адміністрації, а також в'їзду на території адміністрації автотранспорту агента (п.п. 2.4.2); надає послуги з чергування пожежної автомашини (п.п. 2.4.3); здійснює бункерування технічною водою суден, які обслуговує агент, за допомогою пожежного автомобіля (п.п. 2.4.4); надає послуги з приймання та послідуючої передачі спец організаціям на утилізацію підсланенних/ пьяльних, фекальних вод, карантинного сміття і харчових відходів (п.п. 2.4.5).

Пунктами 2.10, 2.11 договору передбачено, що адміністрація надає агенту відповідно до п. 4.1, 4.2 і 4.3 розділу 4 договору, рахунки за нараховані портові збори, збори і плати, а також рахунки та інші необхідні документи за послуги, що надаються адміністрацією суднам; направляє агенту у відповідності до п. 4.5 оформлені та підписані уповноваженою особою адміністрації акти виконання робіт (надання послуг).

Агент оформляє прихід і відхід суден в порядку черги та відповідно до вимог обов'язкових постанов Херсонського морського порту; до початку проведення вантажних або інших операцій на суднах, а в інших випадках-заздалегідь до виходу/ відходу судна з/ від акваторії морського порту Херсон, подає у відділ зборів і доходів адміністрації заявки та завірені копії обмірних свідоцтв, класифікаційних свідоцтв судна на виписку дисбурсментських рахунків по нарахуванню портових зборів, зборів і плат та інших наданих послуг (п. п. 3.5., 3.6. Договору).

Відповідно до п. 3.20 Договору агент зобов'язаний підписати надані адміністрацією Акти виконаних робіт (надання послуг), скріпити печаткою та повернути адміністрації по одному примірнику таких Актів у строк протягом п'яти банківських днів з дати отримання Актів виконання робіт (надання послуг) агентом під підпис, або у строк десяти банківських днів з дати відправлення Актів поштою на адресу відправника. У випадку відмови від підписання, неповернення таких Актів виконаних робіт (надання послуг) протягом десяти банківських днів від дати надсилання адміністрацією/або протягом п'яти банківських днів з дати отримання під підпис представником агента, вважається, що Акти є погодженими Сторонами та надані послуги підлягають сплаті.

Порядок справляння, розмір ставок портових зборів, зборів і плати, плати за забезпечення проведення криголамних робіт суден та інших спеціалізованих тарифів адміністрації, підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів згідно з чинним законодавством; у разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні портові збори, зборів і плати, плати за забезпечення проведення криголамних робіт суден, льодове проведення суден та інші спеціалізовані тарифи адміністрації, під час розрахунків, застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності та (або) доповненнями; оплати портових зборів здійснюється агентом до виходу суден з/ від акваторії/ причалів морського порту Херсона на підставі дисбурсменських рахунків адміністрації відповідно до вимог чинного законодавства України; у разі несплати агентом зборів у встановленому порядку капітан порту може відмовити у вигляді дозволу на вихід судна з порту згідно з ст. 91 КТМ України; витрати, пов'язані капітаном порту цього права покладається на агента (п. 4.1. Договору).

Пунктом 4.3 Договору визначені послуги адміністрації, які надаються за письмовою заявкою агента та оплачуються агентом згідно, діючих на момент надання цих послуг, тарифів адміністрації.

Згідно з п. 4.4 договору оплата зборів і плат за послуги, що надаються суднам згідно з чинним законодавством України, та оплата інших додаткових послуг адміністрації та зборів проводиться агентом згідно з остаточними рахунками адміністрації з додаванням підтверджуючих документів, в тому числі актів виконання робіт (надання послуг), які попередньо направляються факсом або по електронній пошті на адресу агента, потім протягом доби вручається представнику агента під підпис (при цьому представник агента повинен бути належним чином уповноважений і мати довіреність для одержання від адміністрації документів (для агента) або направляє адміністрація направляє рахунки, підтверджуючі документи та акти виконання робіт (надання послуг) поштою на адресу агента; якщо рахунок, підтверджуючі документи та акти виконання робіт (надання послуг) надаються агенту адміністрацією під підпис-оплата повинна бути здійснена протягом п'яти банківських днів з дати отримання таких документів, а якщо зазначені документи відправляються поштою, то оплата здійснюється протягом десяти банківських днів з дати відправлення таких документів.

Відповідно до п. 4.5 договору плату рахунків адміністрації агент здійснює відповідно до чинного законодавства України про здійснення розрахунків: для суден, які плавають під іноземним прапором у доларах США; для суден, які плавають під прапором України в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату надання послуг.

У розділі 11 визначені місцезнаходження, адреси та банківські реквізити сторін.

Договір набирає чинності з 04 лютого 2014 року та діє по 31 грудня 2014 року; сторони погодили, що умови цього договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 01 січня 2014 року; договір може бути пролонгований на наступний рік, за умови направлення відповідного листа на адресу адміністрації протягом 30 діб до позначеного терміну припинення дії договору та за умови обов'язкового укладення відповідної додаткової угоди до цього договору (п. 9.1, 9. 2 договору).

18.03.2014 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до вказаного договору, якою внесено зміни до п. 4.3.2, 4.3.3 розділу 4 відносно порядку розрахунків.

Додатковою угодою від 30.12.2014 року № 2 до договору сторонами доповнено вказаний договір п. 2.12 та викладено його у наступній редакції: «З 01 січня 2015 року адміністрація зобов'язується надавати агенту податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в ЄРПН; податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань адміністрації; адміністрація забезпечує реєстрацію податкової накладної в ЄРПН та її надання агенту протягом 14 календарних днів з моменту виникнення податкових зобов'язань; підтвердженням про реєстрацію податкової накладної адміністрації та/ або розрахунку коригування до ЄРПН є повідомлення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування з ЄРПН; у разі невиконання (неналежного виконання) зазначених зобов'язань, у тому числі якщо надіслані податкові накладні та/ або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених Податковим кодексом України, адміністрація сплачує агенту штраф у розмірі суми ПДВ, зазначеної (що підлягають зазначенню) у відповідній податковій накладній та/ або розрахунку коригування».

Також додатковою угодою від 30.12.2014 року № 2 сторони змінили п. 9.1, 9.2 та продовжили строк дії договору до 31 грудня 2015 року.

Межі акваторії морського порту Херсон встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 року № 1132 «Про межі акваторії морського порту Херсон».

Схематичний план морського порту Херсон з підходами та акваторія порту є Додатком № 2 до Обов'язкових постанов по морському порту Херсон.

Позивач зазначає, що проходження суден відповідача до терміналів ТОВ СП «Нібулон» неможливе без проходження через акваторію морського порту Херсон транзитом.

Позивачем зазначено, що згідно з даними журналу реєстрації приходів та журналу реєстрації виходів служби капітана морського порту Херсон, зареєстровано прохід буксиру «Прибужанівський» з баржами: НБЛ-016 (09.05.2015), НБЛ-011 (10.05.2015), НБЛ-010 (20.05.2015), НБЛ-009 (28.05.2015), НБЛ-018 (18.07.2015), НБЛ-018 (24.07.2015).

На підставі викладеного, позивачем здійснено нарахування корабельного збору за прохід акваторією порту суден ТОВ СП «Нібулон» та канального збору за прохід Підхідним каналом до Херсонського морського порту, а саме: рахунок №3238 від 12.05.2015 на суму 2 083,18 грн. з ПДВ, в тому числі 1 202,16 грн. канального збору та 881,02 грн. корабельного збору; рахунок №3240 від 12.05.2015 на суму 2 083,18 грн. з ПДВ, в тому числі 1 202,16 грн. канального збору та 881,02 грн. корабельного збору; рахунок №3475 від 21.05.2015 на суму 2 136,46 грн. з ПДВ, в тому числі 1 232,93 грн. канального збору та 903,53 грн. корабельного збору; рахунок №3715 від 28.05.2015 на суму 2 115,20 грн. з ПДВ, в тому числі 1 220,66 грн. канального збору та 894,54 грн. корабельного збору; рахунок №5376 від 22.07.2015 на суму 2 210,26 грн. з ПДВ, в тому числі 1 275,52 грн. канального збору та 934,74 грн. корабельного збору; рахунок №5461 від 27.07.2015 на суму 2 213,21 грн. з ПДВ, в тому числі 1 277,21 грн. канального збору та 936,00 грн. корабельного збору.

Направлення цих рахунків відповідачу підтверджується відповідними поштовими квитанціями, проте, відповідач вказані рахунки не оплатив, що й стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог та зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Морський порт визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про морські порти України»).

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про морські порти України» межами морського порту є межі його території та акваторії.

Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів. Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Акваторія порту Херсон відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 року № 1132 «Про межі акваторії морського порту Херсон» включає:

- акваторію рейду, верхня межа якого перетинає р. Дніпро, з'єднуючи точки з такими координатами: 46 град. 38' 03,0» північної широти, 32 град. 38' 02,0» східної довготи; 46 град. 37' 54,0» північної широти, 32 град. 38' 14,0» східної довготи;

- водний простір вниз за течією затонів № 1 і 2, рукав р. Кошова до меридіану 32 град. 36' 00,0» східної довготи, акваторії річок Дніпро, Вільховий Дніпро, Рвач до меридіана 32 град. 18' 00,0» східної довготи;

- акваторію підхідного каналу завширшки 50 метрів, що простягається від Херсонського морського каналу до кар'єру Рибальче, та власне карєр.

Статтею 22 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний.

Розділом ІІ Порядку справляння врегульовано порядок справляння корабельного збору, яким передбачено, що із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Таким чином, для справляння корабельного збору значення має вхід/вихід в/з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів).

З матеріалів справи вбачається, що судно рухалось судновим ходом р. Дніпро (відображений на навігаційних картах та Лоціях р. Дніпро) транзитом - без заходу в морський порт Херсон, що визнається Позивачем. Судна не здійснювали заходу до морського порту Херсон, не ставали у причалів або на якірну стоянку морського порту Херсон (термін «захід судна в порт» врегульований нормами міжнародного і національного права), не здійснювали вантажних операцій в морському порту Херсон - не користувались водним простором внутрішніх водних шляхів - як об'єктом портової інфраструктури - Акваторією.

Морський порт Херсон не нараховував суднам адміністративний збір, який нараховується судну при заході в порт, оскільки відсутній факт заходу судна в морський порт Херсон. Позивач визнає транзитне проходження судна по р. Дніпро.

Відносно підхідного каналу Херсонського морського порту то він створений для суден з осадкою 7,1 м, а судно заявлено в даному позові з осадкою до 3,56 м при проходженні р. Дніпро не потребують використання такої гідротехнічної споруди, оскільки йому для проходження достатньо природних глибин річки та гарантованих габаритів внутрішніх водних шляхів. До того ж, Регістром судноплавства дана гідротехнічна споруда була зареєстрована 02.12.2015 року, Свідоцтво про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації СП-22-107.1- 4-138-16 отримано 28.11.2016 року, а судна заявлені в позові проходили по р. Дніпро в 2015 році.

Розмір портових зборів та порядок їх сплати встановлені Порядком про портові збори, затвердженим наказом Міністерством інфраструктури України від 27.05.2013 року №316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за № 930/23462.

Відповідно листа Міністерства інфраструктури України від 07.04.2016 року №4244/3-16/27 справляння портових зборів передбачає надання певних опосередкованих послуг. В складі корабельного збору - використання портової акваторії, призначеної для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Пунктом 2.1. Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, який затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року №316 передбачено, що із суден груп А, Б 1 Г корабельний збір справляється за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

З аналізу положень Порядку №316 вбачається що, корабельний збір нараховується за користування акваторією порту, тобто базою ціноутворення є вся акваторія з урахуванням сукупності всіх її складових: водних просторів, рейдів тощо.

У пункті 2.7 Порядку встановлено, що із суден групи В корабельний збір справляється за кожне заходження в морський порт і вихід з нього за такими ставками: 1) у закордонному плаванні: 64 долари США із судна, буксира; 32 долари США з одиниці (баржа, ліхтер); 2) у каботажному плаванні: 16 доларів США із судна, буксира; 8 доларів США з одиниці (баржа, ліхтер).

Позивачем зазначено, що згідно з даними журналу реєстрації приходів та журналу реєстрації виходів служби капітана морського порту Херсон, зареєстровано прохід буксиру «Прибужанівський» з баржами: НБЛ-016 (09.05.2015), НБЛ-011 (10.05.2015), НБЛ-010 (20.05.2015), НБЛ-009 (28.05.2015), НБЛ-018 (18.07.2015), НБЛ-018 (24.07.2015).

На підставі даних з журналу реєстрації виходів і приходів суден служби капітана морського порту Херсон та враховуючи умови договору № 30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з нарахованого корабельного збору.

Проте, господарським судом вірно встановлено, що зазначені в позові судна зареєстровані під прапором України, це надає їм право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України. Держава прапору вказана в документах на судно.

Відповідно до ст.67 Водного кодексу України внутрішні морські води та територіальне море є внутрішніми водними шляхами загального користування. Перелік внутрішніх водних шляхів, віднесених до категорії судноплавних, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Постанови КМ України «Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних» №640 від 12.06.1996 річка Дніпро відноситься до судноплавних внутрішніх водних шляхів.

З матеріалів справи вбачається, що судна відповідача проходили морський порт Херсон та рухались транзитом по судновому ходу р. Дніпро відображеному на навігаційних картах.

Відповідно до Положення про навігаційне забезпечення судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.06.2007 року №498 судновий хід (фарватер) водний простір на внутрішньому водному шляху, призначений для руху суден і позначений на місцевості і на карті; крім того, це безпечний у навігаційному відношенні прохід по водному просторі, означений засобами навігаційного обладнання.

На підтвердження розташування суднового ходу на річці Дніпро надано наступні документи: витяг з «Умовних знаків для карт внутрішніх водних шляхів № 908», де зазначено, як на картах відображається судновий шлях; витяг з Лоційного опису річки Дніпро № 105 з позначками основного суднового ходу; навігаційна річкова карта Нижнього Дніпра від Каховської ГЕС до гирла № 3528.

У звязку з цим, судова колегія погоджується з судом першої інстанції про те, що сам лише факт руху судна по водній поверхні річки Дніпро не є підставою для застосування Порядку № 316, оскільки судно фактично рухалось по судновому ходу внутрішніх водних шляхів, які є об'єктами загального користування.

З урахуванням норм міжнародного права та чинного законодавства України, судова колегія дійшла висновку, що транзитний рух не підлягає обкладенню жодним митом і податками або іншими зборами, за винятком плати, що стягується за конкретні послуги.

Судова колегія зауважує, що зазначені в позові судна не швартувались до причалу та не ставали на якір в акваторії морського порту Херсон, що підтверджує службова записка судноплавної компанії відповідача та не спростовано апелянтом по справі.

Термін «вхід судна в порт» регулюється нормами міжнародного і національного права, що неможливо ототожнювати з «фактичним перетином координат порту».

Відповідно до розділу 2 Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року прибуття судна це постановка судна, яке прибуло в порт, на якірну стоянку або біля причалу «час прибуття: час постановки судна, яке прибуло в порт на якірну стоянку або біля причалу».

Згідно з пунктом 1.2 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту: прихід судна постановка судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, у визначеному адміністрацією морського порту місці; вихід судна відправлення судна від причалу, розташованого в акваторії порту, або з якірної стоянки в акваторії порту.

Апелянтом не спростовано висновків суду, що судно не здійснювало постановку судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу розташованого в акваторії порту. При цьому, матеріали справи містять Службову записку керівника судноплавної компанії відповідача, в якій зазначено, що судна ТОВ СП «Нібулон» не здійснюють вантажні операції в акваторії морського порту Херсон, не здійснюють постановку судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту.

Також, в матеріалах справи відсутні заявки відповідача до позивача про отримання послуг по договору від 04.02.2014 року № 30-П-ХЕФ-14, отже, послуги за вказаним договором позивач відповідачу не надавав, що підтверджено і визнається обома учасниками справи.

Так, господарський договір, як головна підстава виникнення договірних відносин, є основною правовою формою організації економічних відносин між рівноправними субєктами господарювання, при цьому, договір не є первинним документом, оскільки він свідчить лише про намір вчинити будь-які дії, але не підтверджує факт їх здійснення.

Проте, позивачем до позовної заяви не надано належним чином оформлених відповідних актів наданих послуг хоча б з боку позивача, а також належних доказів направлення актів на адресу ТОВ СП «Нібулон», оскільки додані до позовної заяви докази направлення рахунків (копії фіскальних чеків, списків) не можуть вважатись належними та допустимими доказами, враховуючи, що з цих документів не можливо встановити, які саме акти, та по яким послугам направлялись на адресу ТОВ СП «Нібулон».

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що в порушення зазначених норм ГПК України позивачем не надано до суду належних доказів надання послуг, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення, тому судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частини стягнення корабельного збору, у звязку з недоведеністю.

Що стосується нарахування канального збору, судова колегія зазначає наступне.

На відміну від п. 3.1 Порядку №316, який містить певний перелік індивідуально визначених обєктів - каналів, п.3.3 Порядку №316 містить узагальнюючий термін «підхідний канал» а не конкретні канали.

За даними з Реєстру морських портів України в експлуатації у морського порту Херсон знаходиться підхідних каналу (підхідний канал до карєру с. Рибальче, підхідний канал до Херсонського морського порту (річкова частина).

На арк. 6 Паспорту Акваторії міститься інформація про 3 підхідні канали в межах акваторії порт (підхідний канал до карєру с. Рибальче, підхідний канал Херсонського річкового порту, підхідний канал д Херсонського морського порту).

В позовній заяві позивач вказує Підхідний канал Херсонського морського порту, який розташований на р. Дніпро.

28.09.2009 року Україна приєдналась до Європейської угоди про найважливіші внутрішні водні шляхи міжнародного значення (УМВШ), учиненої 19 січня 1996 року у м. Женеві (Указ президента України «Про приєднання України до Європейської угоди про найважливіші внутрішні водні шляхи міжнародного значення. (УМВШ)» від 28.09.2009 року № 767/2009) річка Дніпро є внутрішнім водним шляхом Е-40 міжнародного значення Відповідно даного міжнародного документу внутрішні водні шляхи мають забезпечувати прохід суден з осадкою 4,5м.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних» від 12.06.1996 року № 640 річка Дніпро відноситься до судноплавних внутрішніх водних шляхів.

Гарантовані габарити внутрішніх водних шляхів в даній частині р. Дніпро 3,65м.

Зазначені в позові судна зареєстровані під прапором України, це надає їм право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України в межах гарантованих габаритів. Держава прапора вказана в документах на судно, доданих позивачем до позовної заяви. Мають осадку баржі 0,6 м. (в баласті), 3,56м. (в грузу), буксир 2,54м. і можуть здійснювати рух по р. Дніпро по судновим шляхам загального користування відповідно гарантованих глибин. При русі цих суден по р. Дніпро вони використовують природні глибини річки, гарантовані габарити внутрішніх водних шляхів і не потребують використання спеціальної гідротехнічної споруди.

Щодо підхідного каналу Херсонського морського порту, то такої споруди як судноплавний канал, потребують лише судна з великою осадкою (7,1м. та більше) які не можуть пройти природними глибинами річки і саме для них створюється гідротехнічна споруда, що підтверджує паспорт даного каналу.

Відповідно до Паспорту каналу він будувався для розрахункового судна: довжина -126 м., ширина 21.8м., осадка 7,1 м, Гранично допустимі габарити судна: довжина -229м., ширина - 32м., осадка - 7.6м. Габарити каналу: ширина 100м., глибина - 8,25м.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що реєстрація гідротехнічної споруди відбулась 02.12.2015 року, а Регістр судноплавства допустив до експлуатації гідротехнічну споруду з 28.11.2016 року.

Отже, на момент проходу р. Дніпро суден зазначених в позові взагалі не експлуатувалась в якості гідротехнічної споруди.

У позовній заяві та апеляційній скарзі вказані судна «групи В».

Відповідно до п. 3.7 Порядку № 316 (в редакції, яка діяла з 15.06.2013 року по 04.09.2015 року) судна групи Г (крім барж), що проходять каналом Прорва, судна групи В (крім буксирів та барж, що виконують комерційні вантажні рейси), а також судна груп Д та Е (крім тих, що виконують комерційні вантажні або вантажопасажирські рейси) звільняються від сплати канального збору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача канального збору, оскільки такі вимоги є необґрунтованими та спростовуються матеріалами даної справи.

За наведених обставин доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не спростовують висновків, покладених в основу оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018 по справі № 915/541/18 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) суд апеляційної інстанції не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту).

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281- 283

Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018 по справі № 915/541/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту).

Постанова, згідно статті 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко