ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2726/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Народний капітал", м.Київ,
до Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича, м.Харків,
про стягнення 1580507,89 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Народний капітал", м.Київ, 03.10.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича, м.Харків, про стягнення частини заборгованості за Кредитним договором № 32/15-К від 06.04.2015 у розмірі 1580507,89 грн., у тому числі: частини простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік у розмірі 750000,00 грн.; частини простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.01.2017 у розмірі 331746,92 грн.; частини пені за непогашення заборгованості по кредиту за період з 01.01.2017 по 13.04.2017 в сумі 98767,12 грн.; частини пені за непогашення заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 28.02.2017 у розмірі 43609,58 грн.; частини 3% річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 62465,75 грн.; частини 3% річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.01.2017 в розмірі 15870,08 грн.; частини інфляційного збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 222547,50 грн.; частини інфляційного збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.12.2016 по 31.01.2017 в розмірі 55500,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов п. 3.4. та п. 3.6. Кредитного договору, починаючи з січня 2017 року не дотримується графіку платежів щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.10.2018 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2726/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 28.11.2018, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів направлення відповідачеві вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором; в матеріалах справи відсутні первинні документи бухгалтерського обліку, на підставі яких повинні бути проведені та відображені суми нарахувань позичальнику; позивачем не надано документальних доказів повідомлення ДФС про відкриття та закриття рахунків відповідача у ПАТ "Банк НК" з приводу обслуговування спірного кредиту, а також інших необхідних документів на підтвердження або спростування достовірності нарахованих та сплачених відповідачем сум.

Ухвалою господарського суду від 28.11.2018, занесеною до протоколу судового засідання, строк розгляду підготовчого провадження у справі № 922/2726/18 продовжено на 30 днів - по 06.01.2019.

10.12.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якій позивач надав роз'яснення і заперечення стосовно пояснень відповідача та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2018, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 922/2726/18 було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами. Також позивачем було подано клопотання про виправлення технічної помилки в прохальній частині позовної заяви у прізвищі, імені та по батькові відповідача.

Зокрема, у пункті другому прохальної частини позовної заяви позивачем замість Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича було помилково вказано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_5.

У зв'язку з цим, позивач просив суд вважати вірними позовні вимоги, заявлені саме до Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича.

Клопотання позивача були прийняті як обґрунтовані , задоволені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений у судовому засіданні, що зафіксовано у протоколі судового засідання.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка представників позивача і відповідача у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв'язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останніх, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

06.04.2015 на підставі заяви Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича між Публічним акціонерним товариством "Банк Народний капітал" (позивач, кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Лактіоновим Ігорем Володимировичем (відповідач, позичальник) було укладено Кредитний договір № 32/15-К.

В подальшому до вищевказаного договору сторонами було укладено Додаткові угоди № 1 від 24.12.2015 та № 2 від 10.08.2016.

На підставі письмової заяви позичальника, відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, позивач з 07.04.2015 надав відповідачу кредит, а саме грошові кошти у загальній сумі 20000000,00 грн. на поточну діяльність, а відповідач зобов'язався повністю повернути позивачу отриманий кредит до 15.04.2025 (включно) та сплачувати 17,00 процентів річних від суми кредиту у порядку, визначеному цим Договором.

Того ж дня отримані кошти були переказані відповідачем на власний рахунок, відкритий в іншому банку.

18.12.2015 листом за вих. № 18/12-15 та 09.08.2016 листом за вих. № 09/08-16 відповідач звертався до позивача з клопотанням про встановлення графіку платежів, який би йому дозволив своєчасно сплачувати в повному обсязі кредит і нараховані відсотки, а також стосовно зменшення відсоткової ставки за користування кредитом, та підтвердив свої зобов'язання перед позивачем.

Відповідно до встановленого графіку платежів, відповідач повинен був протягом 2015-2017 років здійснити часткове погашення кредиту у розмірі 3000000,00 грн., а саме: у 2015 - 750000,00 грн., у 2016 - 1250000,00 грн. та у 2017 - 1500000,00 грн.

Згідно п. 3.1. Кредитного договору, кредитор надає кредит шляхом переказу необхідної частини коштів з позичкового рахунку № НОМЕР_2, відкритого в АТ "НК БАНК" м.Києва, МФО 322432, на поточний рахунок № НОМЕР_3, відкритий в АТ "НК БАНК" м.Києва, МФО 322432, або сплати платіжних документів, наданих позичальником, безпосередньо з позичкового рахунку.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору нараховані за правилами Кредитного договору проценти за ставкою, вказаною в п. 1.1. Кредитного договору.

Згідно п. 3.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитом позичальник щомісячно сплачує платіжним дорученням на рахунок кредитора не пізніше останнього робочого дня місяця зі своїх поточних рахунків.

Пунктом 3.6. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний до 15 квітни 2025 року (включно) погасити кредит шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок, вказаний у п. 3.1. цього Договору, відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку № 2 до Договору.

Пунктом 3.8. Кредитного договору визначено, що погашення (повернення) кредиту, сплата процентів за користування кредитом, сплата пені та штрафу відповідно до Кредитного договору здійснюється у наступній послідовності:

3.8.1. в першу чергу - погашення простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом;

3.8.2. в другу чергу - погашення простроченої заборгованості за кредитом;

3.8.3. в третю чергу - погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами;

3.8.4. в четверту чергу - погашення строкової заборгованості за кредитом;

3.8.5. в п'яту чергу - погашення заборгованості за пенею та штрафом, що передбачені умовами Кредитного договору.

11.06.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 981/1 про розрахункове обслуговування за допомогою проведення електронних платежів.

Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом договору є надання Банком Клієнту можливості здійснення платежів зі своїх рахунків, що знаходяться в Банку за допомогою програмного забезпечення підсистеми онлайновий "Клієнт-Банк" Автоматизованої системи банків "МЕБІУС-Зх" (надалі система - "Клієнт-Банк"), що дозволяє виконувати створення, шифровку і відправлення в Банк платіжних документів, а також прийом банківських виписок по рахунках і іншої довідкової інформації, у порядку і на умовах, передбачених даним Договором. Традиційний режим роботи з платіжними документами на паперовій основі не виключається.

Підписавши вищезазначений Договір, відповідач самостійно обрав зручний для себе спосіб обміну з позивачем документами та підтвердив юридичну чинність такого документообігу (п. 2.1. Договору: "Сторони визнають юридичну чинність платежів, зроблених за допомогою програмного забезпечення системи "Клієнт - Банк", і їх рівну юридичну силу із платежами, здійсненими з використанням платіжних документів на паперових носіях").

Також відповідно до розпорядження № 32/15-К від 06.04.2015 (додаток № 1 до Кредитного договору № 32/15-К від 06.04.2015). у випадку наявності коштів на рахунку Відповідача позивач мав право здійснювати договірне списання коштів з його рахунку, проте щомісячне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором № 32/15-К від 06.04.2015 протягом 2015 року, не викликало у позивача підозри щодо можливого ухилення від виконання прийнятих на себе зобов'язань у майбутньому та наявність можливостей у відповідача проводити відповідні оплати онлайн за допомогою програмного забезпечення системи "Клієнт-Банк".

Проте, як свідчать матеріали справи, починаючи з січня 2017 року, відповідач почав порушувати вимоги п. 3.4. та п. 3.6. Кредитного договору, зокрема в частині дотримання графіку платежів щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

01.03.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача поштовим відправленням (цінним листом за вих. № 18-16/172), з повідомленням про вручення, вимогу про сплату простроченої заборгованості у сумі 1832788,02 грн., у тому числі:

- простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік, що становить 1250000,00 грн. (відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку № 2 до Кредитного договору);

- простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 28.02.2017 (включно), що становить 582788,02 грн.

Проте, відповідач вимогу позивача не виконав, заборгованість за Кредитним договором не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Статтею 1054, частиною 1 ст. 1055, частиною 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи заяв відповідача, меморіальних ордерів та банківських виписок, банк належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за умовами Кредитного договору № 32/15-К від 06.04.2015, надав позичальнику грошові кошти у загальній сумі 20000000,00 грн.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 32/15-К від 06.04.2015 (у редакції Додаткової угоди № 2 від 10.08.2016), термін користування кредитними коштами встановлюється до 15.04.2025 (включно).

Проте, станом на 31.08.2018 заборгованість відповідача по сплаті основної суми кредиту становила 16500000,00 грн.; прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту становила 2750000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та не надання відповідачем доказів належного виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача частини простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік в розмірі 750000,00 грн. є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п. 1.1. Договору (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 10.08.2016), позичальник зобов'язався сплачувати 17,00 процентів річних від суми кредиту у порядку, визначеному цим Договором, відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку № 2 до Договору.

Як вбачається з наданої позивачем банківської виписки по рахунку ФОП Лактіонова Ігоря Володимировича, останній з грудня 2016 року перестав оплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Таким чином, позивачем правомірно здійснено розрахунок заборгованості відповідача за процентами (17% річних) за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.08.2018, що становить 5504986,68 грн., отже вимога щодо стягнення з відповідача частини простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.01.2017 у розмірі 331746,92 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору, у випадку прострочення сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення оплати, від несвоєчасно сплаченої суми процентів за кожний календарний день прострочення.

Згідно п. 9.2. Кредитного договору, у випадку прострочення погашення суми наданого кредиту позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення погашення, від несвоєчасно погашеної суми кредиту за кожний календарний день прострочення.

Пунктом 9.3. Кредитного договору передбачено, що сплата пені та/або штрафу не звільняє позичальника від виконання зобов'язань перед кредитором, передбачених цим Договором, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем станом на 31.08.2018 розрахунки, суд визнав правомірним нарахування позивачем пені за непогашення заборгованості по кредиту в розмірі 411876,71 грн.; пені за непогашення заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 671538,26 грн., 3% річних з простроченої суми кредиту в розмірі 92424,65 грн., 3% річних з суми несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 132077,28 грн., інфляційного збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту в розмірі 277114,50 грн., інфляційного збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту в розмірі 330984,96 грн.

Отже позовні вимоги щодо стягнення з відповідача частини заборгованості, а саме: частини пені за непогашення заборгованості по кредиту за період з 01.01.2017 по 13.04.2017 в розмірі 98767,12 грн.; частини пені за непогашення заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 28.02.2017 в розмірі 43609,58 грн., частини 3% річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 62465,75 грн., частини 3% річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.08.2018 в розмірі 15870,08 грн., частини інфляційного збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 222547,50 грн., частини інфляційного збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.12.2016 по 31.08.2018 в розмірі 55500,94 грн. є законними та обґрунтованими.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 07.03.2017 № 127-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Народний Капітал" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 09.03.2017 № 903 "Про початок процедури ліквідації АТ "НК БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з даним рішенням, розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Народний Капітал" з 09.03.2017 до 08.03.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "НК БАНК" Андронова О.Б. з делегуванням всіх повноважень ліквідатора, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", про що позивачем були внесені записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та отримані відповідні підтвердження у вигляді Виписки та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основною метою уповноваженої особи Фонду при здійсненні тимчасової адміністрації/ліквідації є захист прав і законних інтересів вкладників банку, забезпечення ефективної процедури ліквідації.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку покладено обов'язок зі збереження майна та активів банку.

У січні 2017 року поточний рахунок відповідача у АТ "НК БАНК" було закрито, однак відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України відсутні обмеження щодо кількості поточних рахунків, які можуть бути відкриті клієнтами в різних банківських установах. Тому відповідач без всіляких обмежень мав можливість (та зобов'язаний був) своєчасно сплачувати свою заборгованість перед позивачем з іншого свого поточного рахунку відкритого у будь-якій банківській установі.

Стосовно заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів направлення на адресу відповідача вимоги про сплату заборгованості.

Як свідчать матеріали справи, 01.03.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача поштовим відправленням (цінним листом), з повідомленням про вручення, вимогу (повідомлення) про необхідність сплати простроченої заборгованості за Кредитним договором № 32/15-К від 06.04.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 891 (а.с. 40). Проте, вимога не була отримана відповідачем у відділенні поштового зв'язку УДППЗ "Укргтошта", та повернулася до позивача у зв'язку з закінченням строку зберігання.

При цьому, представник відповідача не відмовляється та не спростовує факт укладання Кредитного договору №32/15-К від 06.04.2015 та наявність простроченої заборгованості за ним..

Щодо відсутності в матеріалах справи первинних документів, на підставі яких нараховано заборгованість.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1998 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 за № 559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон) банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до ст. 49 Закону банк зобов'язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.

Відповідно до ст. 68 Закону банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до ст. 71 Закону кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами.

Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідачу, як клієнту банку, були відкриті відповідні рахунки для обліку операцій, пов'язаних з обслуговуванням Кредитного договору № 32/15-К від 06.04.2015, рух по яких був відображений у відповідних виписках наданих у вигляді додатків до позовної заяви.

Позивач зазначає, що за результатами планових перевірок, проведених відповідними контролюючими органами (Державною фіскальною службою та Національним банком України) у 2015-2016 році порушень у позивача не виявлено.

З огляду на наведене, меморіальні ордери та банківські виписки по рахунку ФОП Лактіонова Ігоря Володимировича є належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, то підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором, надання відповідачу/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та не виконання останнім своїх грошових зобов'язань за зазначеним кредитним договором.

Відповідно до п. 2 Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів затверджений наказом Мінфіну від 18.08.2015 р. № 721 "Цей Порядок визначає послідовність дій банків та інших фінансових установ при наданні повідомлень про відкриття або закриття рахунків (далі - Повідомлення) платників податків - юридичних осіб, у тому числі відкритих через їх відокремлені підрозділи, та самозайнятих фізичних осіб (далі - платники податків) до контролюючих органів, в яких обліковуються платники податків, та відкриття або закриття банками власних кореспондентських рахунків, а також форму і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах, перелік підстав для відмови контролюючих органів у взятті рахунків на облік" та не має відношення до виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № 32/15-К від 06.04.2015.

Таким чином, заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не є такими, що спростовують обставини, викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач не спростував в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Народний капітал" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 1048 Цивільного кодексу України,ст.ст. 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Банк Народний капітал" до Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Лактіонова Ігоря Володимировича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Народний капітал" (03067, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 4; ) - частину заборгованості за Кредитним договором № 32/15-К від 06.04.2015 у розмірі 1580507,89 грн. (а саме: частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік у розмірі 750000,00 грн.; частину простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.01.2017 у розмірі 331746,92 грн.; частину пені за непогашення заборгованості по кредиту за період з 01.01.2017 по 13.04.2017 в розмірі 98767,12 грн.; частину пені за непогашення заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 28.02.2017 в розмірі 43609,58 грн.; частину 3% річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 62465,75 грн.; частину 3% річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 по 31.08.2018 в розмірі 15870,08 грн.; частину інфляційного збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 222547,50 грн.; частину інфляційного збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.12.2016 по 31.08.2018 в розмірі 55500,94 грн.), а також витрати з оплати судового збору в розмірі 23707,62 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.01.2019 р.

Суддя Н.М. Кухар