РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2019Справа № 910/14118/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "ВКК Профіт А"

2) ОСОБА_1

про стягнення 500 606,15 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВКК Профіт А", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 500 606,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання ТОВ "ВКК Профіт А" умов договору банківського обслуговування № б/н від 19.02.2018 р., у останнього виникла заборгованість у розмірі 500 606,15 грн., яку позивач просить солідарно стягнути з відповідача 1 та ОСОБА_1, який є поручителем відповідача 1 за договором поруки №РOR115 від 29.01.2018 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2018 р. зобов'язано Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1).

12.11.2018 року до господарського суду надійшла відповідь на запит.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.11.2018 р. направлено відповідачу-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 280 за адресою, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № , станом на 05.11.2018 р. є місцезнаходженням юридичної особи, а саме: АДРЕСА_1.

Проте, конверт (номер відправлення 280) повернуто до суду поштовим відділенням зв'язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання".

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.11.2018 р. направлено ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 271 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1, яка підтверджена листом відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві № 7046 від 07.11.2018 р.

Проте, конверт (номер відправлення 271) повернуто до суду поштовим відділенням зв'язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідачі не скористалися наданим їм законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

19.02.2018 р. товариство з обмеженою відповідальністю "ВКК Профіт А" (відповідач-1, клієнт) шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - заява) надало свою згоду, з умовами та правилами надання банківських послуг «КУБ» від 29.01.2017 р. Анкета-заявка про приєднання до умов та правил надання банківських послуг «КУБ» від 29.01.2018 р. підписання шляхом накладання електронного цифрового підпису.

Договір «Кредит КУБ» від 19.02.2018 р. складається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил послуг «КУБ» від 29.01.2018 р., умов та правил надання банківських послуг за послугою «КУБ» та тарифів банку, що розміщені на офіційному веб-сайті ПАТ КБ "Приватбанк" http://privatbank.ua.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по умов та правил надання банківських послуг (далі заява).

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua). Максимальна сума кредиту, яка може бути надана в рамках послуги, складає 500 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках послуги здійснюється на наступних умовах: банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту терміновий кредит в обмін на зобов'язання клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в заяві. Заява на приєднання до послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

19.02.2018 р. на підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 0386.

Спір виник внаслідок того, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а тому відповідачі мають сплатити наявну заборгованість за тілом кредиту, по відсотках та пеню.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.3 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів.

Згідно п. 1.5 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Пунктом 3.2.8.3.1 Умов сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заявці.

При цьому, остаточне повернення кредиту позичальник зобов'язаний здійснити в строк по 19.02.2019 р. включно.

Однак, обов'язок щодо погашення заборгованості за тілом кредиту відповідачем-1 своєчасно та в повному обсязі не був виконаний, у зв'язку з чим станом на 12.10.2018 р. заборгованість за тілом кредиту становить 410 778,19 грн.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно п. 1.4 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

Відповідно до 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно проценти за користування кредитом в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах. Датами сплати відсотків є дати сплати платежів, зазначені в Заяві. При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

Згідно п. 3.2.8.9. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Позичальник частково виконав зобов'язання в частині склади комісії в розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 2561.

Однак, обов'язок по сплаті процентів (комісії) згідно п. 1.5 Анкети-заяви та п.п. 3.2.8.3.2 Умов був виконаний відовідачем-1 частково, у зв'язку з чим за період з 01.02.2018 р. по 14.09.2018 р. розмір невиконаного зобов'язання в цій частині складає 50 000,00 грн.

Також пунктом 1.6 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" встановлено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом , що зазначений в п.1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості.

Пунктом 3.2.8.3.3 Умов закріплено, що при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві.

Пункт 3.2.8.9.1 Умов передбачає, що відповідно до ст. 212 ЦК України у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.8.5.2., 3.2.8.5.3. цього договору, Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.3. цього договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов договору, встановленого п. З.2.8.3.1. цього договору).

Згідно п. 3.2.8.9.6 Умов розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного наступного місяця з дати списання коштів з позикового рахунку і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму затишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.2.8.9.7 Умов нарахування прострочених відсотків здійснюється щодня, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році.

Отже, відповідач-1 також взяв на себе обов'язок здійснювати оплату відсотків за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 4% на місяць, тобто 48% річних.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань заборгованість по сплаті відсотків згідно п. 3.2.8.3.3, за період з 23.06.2018 р. по 12.10.2018 р. становить 20 398,44 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені строки не виконав, а відтак, заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить: 410 778,19 грн. за тілом кредиту, з яких 202 444,88 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 208 333,31 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 20 398,44 грн. по відсотках, нарахованих на залишок простроченої заборгованості, заборгованість по комісії у розмірі 50 000,00 грн. (01.02.2018 р. по 14.09.2018 р.)

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, станом на 12.10.2018 р, заборгованість по кредиту в розмірі 410 778,19 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 20 398,44 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 50 000,00 грн., клієнта перед банком належним чином доведена, документально підтверджена та клієнтом не спростована.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 39 874,90 грн.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до пункту 3.2.8.10.1. Умов в разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань щодо сплати комісії за користування кредитом, передбачених п.п 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.9, 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2 цього договору Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п. 3.2.2.2, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.2.8.10.3 Умов сторони погодились, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

З огляду на вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 39 874,90 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки № POR115 від 29.01.2018 р.

Пунктом 1 договору встановлено, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання підприємством: товариством з обмеженою відповідальністю «ВКК Профіт А», зобов'язань за угодами-приєднання до: розділу 3.2.8. «Кредит КУБ» умов та правил надання банківських послуг, по сплаті: процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно угоди 1-2,0 %відсотка від суми кредиту щомісяця;

- за період користування кредитом згідно з п.п. 3.2.8.5.3. угоди 1-4 відсотки від суми кредиту щомісяця;

кредиту в розмірі, що вказаний в угоді 1.

Якщо під час виконання угоди 1 зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 1.2. договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за угодою 1 в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Поручитель з умовами угоди 1 ознайомлений (п. 1.3.).

Згідно з п. 1.5. договору, у випадку невиконання боржником зобов'язань за угодою 1, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у товариства з обмеженою відповідальністю "ВКК Профіт А" заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.02.2018 р. за кредитом в розмірі 410 778,19 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 20 398,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 50 000,00 грн. та пені в розмірі 39 874,90 грн., належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником та поручителем не спростований та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1, укладено договір поруки № POR115 від 29.01.2018 р., позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ВКК Профіт А" (АДРЕСА_1, ) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість по кредиту в розмірі 410 778 (чотириста десять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 19 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 20 398 (двадцять тисяч триста дев'яносто вісім) грн. 44 коп., пеню в розмірі 19 429 (дев'ятнадцять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 52 коп., заборгованість по комісії в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 7 509 (сім тисяч п'ятсот дев'ять) грн. 09 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий