СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа № 913/100/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за ордером;

відповідача - не з'явився;

третьої особи-1 - не з'явився;

третьої особи-2 - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничої фірми «Марс», с. Тепле, Луганська область вх. № 533Л/З на рішення господарського суду Луганської області від 07.08.2018 р. у справі № 913/100/18 (суддя - Зюбанова Н.М., повний текст складено та підписано 14.08.2018 р.)

за позовом ОСОБА_2, АДРЕСА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничої фірми «Марс», с. Тепле, Луганська область

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3, АДРЕСА_4

2. Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Станиця Луганська, Луганська область

про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування записів про їх реєстрацію

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся з позовом до господарського суду Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничої фірми «Марс» (далі - ТОВ ВФ «Марс», відповідач) про:

- визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВФ «Марс» про зміну адреси на 93630, Луганська обл., Станично-Луганський район, с. Тепле, вул. Лісова, буд. 9, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ВФ «Марс» від 27.12.2017 р.;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29.12.2017 р. № 9004850, державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна складу або інформація про засновників;

- визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВФ «Марс» про звільнення директора та призначення нового, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ВФ «Марс» від 03.01.2018 р.;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.01.2018 р. № 0000919, державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що є засновником ТОВ «ВФ «Марс», з розміром внеску до статутного капіталу у сумі 8 750,10 грн., що складає 30 %; другим засновником товариства є ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного капіталу у сумі 20 416,90 грн., що складає 70 %.

З початком антитерористичної операції у Луганській області у 2014 році господарську діяльність ТОВ «ВФ «Марс» зупинено, проте на території України у товариства є, зокрема, нерухоме майно, корпоративні права інших товариств, власником яких є ТОВ «ВФ «Марс».

Позивач стверджує, що у 2014 році переїхав до м. Києва як тимчасовий переселенець, інший засновник товариства - ОСОБА_3 зареєстрований у м. Києві та періодично телефонує позивачу.

ОСОБА_2 стверджує, що неодноразово ініціював проведення загальних зборів засновників товариства, останній раз скликав загальні збори 20.12.2017 р., про що ОСОБА_3 надсилалося повідомлення та останній повідомлявся телефоном. Проте, у зв'язку з ігноруванням ОСОБА_3 оголошень про проведення зборів, загальні збори товариства так і не були проведені.

Позивач зазначає про те, що дізнався про оскаржувані рішення загальних зборів, оформлені протоколами від 27.12.2017 р., від 03.01.2018 р. з відповідними державними реєстраціями змін до установчих документів товариства, лише отримавши 23.01.2018 р. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), оскільки про проведення таких загальних зборів не був повідомлений у встановленому Статутом та Законом України «Про господарські товариства» порядку.

Посилаючись на порушення ОСОБА_3 вимог ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», якою передбачено порядок скликання загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, а також ч. 4 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», позивач звернувся з відповідним позовом до господарського суду.

Ухвалою господарського суду Луганської від 26.02.2016 р. заяву позивача про забезпечення позову задоволено та:

- заборонено ТОВ "ВФ "Марс" здійснювати дії щодо: внесення змін до статуту цього Товариства в частині зміни розміру статутного капіталу та розміру внеску учасників до статутного фонду Товариства, зміни повноважень директора окрім дій щодо виконання рішення суду у цій справі, в якій застосовано заходи до забезпечення позову; державної реєстрації змін до установчих документів Товариства, окрім дій щодо виконання рішення суду у даній справі, в якій застосовано заходи до забезпечення позову;

- заборонено суб'єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією, нотаріусам, акредитованим особам здійснювати дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів ТОВ "ВФ "Марс" у частині розміру внеску учасників до статутного фонду Товариства та розміру статутного капіталу Товариства, зміни повноважень директора, окрім дій щодо виконання рішення суду у даній справі, в якій застосовано заходи до забезпечення позову;

- заборонено ТОВ "ВФ "Марс", його посадовим особам вчиняти дії з обтяження або відчуження нерухомого майна, корпоративних прав у ТОВ "Транспортне підприємство "Флагман" на строк - до кінця розгляду справи;

- заборонено ТОВ "ВФ "Марс", його посадовим особам вчиняти дії з участі у загальних зборах учасників ТОВ "Транспортне підприємство "Флагман" - до кінця розгляду справи. Матеріали справи не містять доказів оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали суду першої інстанції від 26.02.2018 р. про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.03.2018 р. ОСОБА_3 та Центр надання адміністративних послуг Станично-Луганської районної державної адміністрації залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.06.2018 р. залучено Станично-Луганську районну державну адміністрацію Луганської області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду Луганської області від 07.08.2018 р. позов задоволено частково:

- визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ ВФ «Марс» про зміну адреси, оформлене протоколом загальних зборів ТОВ «ВФ «Марс» від 27.12.2017 р., згідно з яким вчинені реєстраційні дії від 29.12.2017 р. за № 9004850;

- визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ ВФ «Марс» про звільнення директора та призначення нового, оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ВФ «Марс» від 03.01.2018 р., згідно з яким вчинені реєстраційні дії 05.01.2018 р. за № 000019;

- з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір у сумі 3 524,00 грн. за розгляд позовних вимог та 881,00 грн. судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову;

- у задоволенні позовних вимог про скасування записів в ЄДР відмовлено.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що позивачем доведено порушення відповідачем ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнання недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколами від 27.12.2017 р. та від 03.01.2018 р. задоволено, а в частині відмови у задоволенні позову - неможливістю відповідача відповідати за позовною вимогою про скасування реєстраційних дій щодо юридичної особи ТОВ ВФ «Марс», оскільки ТОВ ВФ «Марс» не є належним відповідачем за такою вимогою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ ВФ «Марс», оформлених протоколами загальних зборів ТОВ ВФ «Марс» від 27.12.2017 р., від 03.01.2018 р., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за необґрунтованістю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач стверджує, що місцевий господарський суд внаслідок невстановлення ряду обставин, зокрема, щодо відсутності повідомлення позивачем відповідача та третьої особи про нове місце проживання (м. Київ, а не м. Луганськ) до звернення з даним позовом до господарського суду та щодо відсутності при проведенні загальних зборів учасників товариства відповідача порушення прав позивача, передбачених ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», дійшов хибного висновку про задоволення позову в частині визнання недійсними двох рішень загальних зборів учасників товариства відповідача, які є законними.

На думку відповідача, господарським судом Луганської області до правовідносин сторін невірно застосовано норми ч.ч. 2, 5 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки відповідно до ч. 4 ст. 4 зазначеного закону, розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» с. Тепле Станично-Луганського району Луганської області не входить у перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржником зазначено, що для об'єктивного розгляду цієї скарги від позивача слід витребувати у якості доказів документи, що підтверджують факт повідомлення товариства відповідача про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, підстави для витребування у позивача доказів, що підтверджують факт повідомлення товариства відповідача про зміну свого місця проживання відсутні.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ ВФ «Марс» б/н від 27.12.2017 р. на зборах був присутній учасник, що володіє 70 % голосів товариства - ОСОБА_3 (третя особа-1 у справі), а учасник, який володіє 30 % голосів товариства - ОСОБА_2 був відсутній. В даному протоколі відображено, що збори з питань, що зазначені у порядку денному, вважаються повноважними.

На порядок денний винесено наступні питання:

- зміна місцезнаходження товариства;

- внесення змін до Статуту товариства. Внесення змін до відомостей про учасника товариства;

- затвердження Статуту в новій редакції товариства;

- уповноваження представника у державного реєстратора.

По першому питанню вирішено змінити місцезнаходження товариства на адресу: 93630, Луганська область, Станично-Луганський район, село Тепле, вул. Лісова, буд. 9-А; по другому питанню - внести відповідні зміни до Статуту товариства, які пов'язані зі зміною чинного законодавства, внести зміни до відомостей про учасника товариства ОСОБА_3 у зв'язку зі зміною паспортних даних та місця проживання; викласти Статут у новій редакції; по третьому питанню - затвердити Статут у новій редакції; по четвертому питанню - учаснику товариства ОСОБА_3 подати необхідні документи державному реєстратору для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, в т.ч. державної реєстрації статуту у новій редакції товариства.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ ВФ «Марс» від 03.01.2018 р. на зборах був присутній учасник, що володіє 70 % голосів товариства - ОСОБА_3 (третя особа-1 у справі), а учасник, який володіє 30 % голосів товариства - ОСОБА_2 був відсутній. У протоколі також вказано, що збори з питань, що зазначені у порядку денному, вважаються повноважними. На загальні збори товариства запрошена ОСОБА_4

На порядок денний винесено наступні питання:

- зміна директора товариства;

- уповноваження представників у державного реєстратора.

По першому питанню вирішено звільнити з посади директора товариства ОСОБА_5 з 03.01.2018 р. та призначити на посаду директора товариства ОСОБА_4 з 04.01.2018 р.; по другому питанню - учаснику товариства ОСОБА_3 подати всі необхідні документи державному реєстратору для внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, а саме - зміна керівника юридичної особи.

Протоколи загальних зборів учасників ТОВ ВФ «Марс» від 27.12.2017 р., від 03.01.2018 р. підписані учасником товариства ОСОБА_3, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхоновою Л.В.

Враховуючи, що позовні вимоги стосуються визнання недійсними загальних зборів товариства, оформлених протоколами від 27.12.2017 р., від 03.01.2018 р. до спірних правовідносин не може бути застосований Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки даний закон набрав чинності 17.06.2018 р.

Перед тим (до 27.12.2017 р.), редакцію Статуту ТОВ ВФ «Марс» було затверджено протоколом загальних зборів учасників від 30.07.2012 р. (в новій для того часу редакції), державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 02.08.2012 р.

Відповідно до п. 1 розділу 3 Статуту в редакції 2012 року, учасниками товариства є громадяни України:

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5);

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1).

Розділом 4 Статуту товариства в редакції від 2012 року визначено статутний капітал, який становить 29 167 грн. та майно товариства, що складається з: зварювального апарату на суму 4500 грн., шліфувальної машинки на суму 2005 грн., телефона на суму 1550 грн., термовоздуходува універсального на суму 1700 грн., друкарської машинки «Листвіця» на суму 750 грн., лещат (2 шт.) на суму 845 грн., столу письмового (11 шт.) на суму 4950 грн., стільців (8шт) на суму 1200 грн., сейфів (3 шт.) на суму 1275 грн., холодильника на суму 805 грн., тумбочки на суму 328 грн., вітрини скляної на суму 950 грн., мийного апарата на суму 6240 грн., хімічного пилососа на суму 2069 грн., на загальну суму 29 167 грн.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Статуту товариства в редакції 2012 року, частки в статутному капіталі розподіляються наступним чином:

ОСОБА_3 - вклад на суму 20 416,90 грн., що складає 70 %;

ОСОБА_2 - вклад на суму 8 750,10 грн., що складає 30 %.

Пунктом 1 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2012 року визначено, що вищим органом управління товариства є загальні збори учасників. Загальні збори складаються з самих учасників чи призначених ними представників. Збори учасників обирають Голову товариства.

Пунктом 4 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2012 року встановлено, що з питань визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його планів та звітів про їх виконання, внесення змін до Статуту товариства, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють в сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Рішення про відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства приймається більшістю не менш як у ? голосів.

З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів за умовою, що один учасник має кількість голосів пропорційну розміру його частки в статутному капіталі товариства.

Учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним та товариством. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства в суді.

В деяких випадках затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення засобом опитування. При цьому, проект рішення чи питання для голосування спрямовується усім учасникам, що повинні в письмовій формі висловити свій погляд. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою загальних зборів про прийняте рішення.

Згідно з п. 5 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2012 року, загальні збори учасників вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють в сукупності понад 60 % голосів.

Загальні збори учасників товариства збираються Головою товариства по мірі необхідності, але не рідше двох разів на рік.

Відповідно до п. 6 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2012 року, позачергові збори учасників збираються головою товариства в разі неплатоспроможності товариства, а також в усіх інших випадках, коли цього вимагають інтереси товариства. Загальні збори учасників збираються також по вимозі виконавчого органу товариства.

Учасники товариства, що володіють в сукупності понад 20 % голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників товариства в будь-який час та з будь-якого питання, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів Голова товариства не виконав зазначеної вимоги, учасники мають право самі зібрати загальні збори учасників.

Пунктом 7 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2012 року встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються Головою товариства не менш як за 30 днів поштою, кур'єром або по телефону (телефаксу) з вказівкою часу та місця проведення зборів, порядку денного.

Не менш, як за 7 днів до початку проведення зборів учасниками товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного загальних зборів. Кожен з учасників товариства має право вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що питання було ним поставлено не пізніше, як за 25 днів до початку загальних зборів.

27.12.2017 р. на загальних зборах товариства відповідача затверджено Статут у новій редакції. Положення розділу 4, п. 1 розділу 6 Статуту залишилися без змін у порівнянні з редакцією Статуту 2012 року.

Згідно з п. 1 розділу Статуту товариства в редакції 2017 року змінено паспортні дані учасника товариства ОСОБА_3 щодо місця проживання, в яких зазначено: АДРЕСА_2. Місце проживання іншого учасника товариства - ОСОБА_2 з попередньої адреси на нову в новій редакції Статуту не змінилося.

Відповідно до п. 5 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2017 року, загальні збори учасників вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють в сукупності понад 50 % голосів.

Загальні збори учасників товариства збираються Головою товариства по мірі необхідності, але не рідше двох разів на рік.

Пунктом 6 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2017 року визначено, що позачергові збори учасників збираються Головою товариства в разі неплатоспроможності товариства, а також в усіх інших випадках, коли цього вимагають інтереси товариства.

Загальні збори учасників збираються також по вимозі виконавчого органу товариства. Учасники товариства, що володіють в сукупності більше 20 % голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників товариства в будь-який час та з будь-якого питання, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів Голова товариства не виконав зазначеної вимоги, учасники мають право самі збирати загальні збори учасників товариства.

Відповідно до п. 7 розділу 6 Статуту товариства в редакції 2017 року, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються Головою товариства не менш як за 30 днів поштою, кур'єром або по телефону (телефаксу) з вказівкою часу та місця проведення зборів порядку денного.

Відомостей щодо призначення загальними зборами учасників Голови товариства матеріали справи не містять.

Однією з підстав позову позивачем визначено недотримання порядку скликання загальних зборів товариства, встановленого Законом України «Про господарські товариства», щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про проведення таких зборів, за результатами яких складені спірні протоколи.

У позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що у 2014 році переїхав до м. Києва та зареєструвався як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, не змінюючи адреси реєстрації у м. Луганську.

Відповідач та третя особа-1 стверджують, що позивач повідомлений ОСОБА_3 про проведення загальних зборів товариства 27.12.2017 р. та 03.01.2018 р. по телефону з дотриманням вимог ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», п. 7 розділу 6 Статуту. При цьому, ОСОБА_3 наголошує, що позивач є його сином і між ними існують тривалі довірчі відносини, вони постійно підтримують зв'язок по телефону і через програму «Viber».

В апеляційній скарзі ТОВ ВФ «Марс» стверджує, що позивач в судовому засіданні суду першої інстанції зазначав про відсутність повідомлення з боку ОСОБА_2 товариства про зміну свого місця проживання. За доводами апеляційної скарги, позивач в телефонних розмовах з третьою особою-1 категорично відмовлявся повідомляти своє місце проживання.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» визначено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Пунктом 2.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

За приписами 2.14. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Згідно з 2.15. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», якщо судом встановлено, що позивач - учасник (акціонер, член) юридичної особи не повідомив юридичну особу або депозитарну установу про зміну свого місця проживання (місцезнаходження), посилання позивача на неповідомлення його про скликання загальних зборів не може бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Відповідно до 2.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

Матеріали справи не містять доказів реєстрації позивача в м. Києві як тимчасового переселенця, зокрема, довідки, оформленої відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 р., а також доказів надсилання відповідачу та третій особі-1 відомостей про зміну місця проживання, тому, з урахуванням положень п. 2.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», посилання позивача на неповідомлення його про скликання загальних зборів не може бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Незважаючи на те, що пунктом 7 розділу 6 Статуту товариства як в редакції 2012 року, та і в редакції 2017 року передбачено можливість повідомлення учасників Головою товариства про проведення загальних зборів товариства не менш як за 30 днів поштою, кур'єром або по телефону (телефаксу) з вказівкою часу та місця проведення зборів порядку денного, судом першої інстанції правомірно зазначено, що встановити проведення спірних телефонних розмов між позивачем та третьою особою-1 за наявними в матеріалах справи доказами неможливо, оскільки даною умовою Статуту учасники товариства фактично обмежили можливість доведення виконання імперативного припису закону про обов'язкове повідомлення учасника про час і місце проведення зборів та порядок денний.

Відповідно до п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», господарські суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Враховуючи відсутність доказів повідомлення позивачем відповідача та третьої особи-1 про зміну свого місця проживання, презупцію легітимності рішень органів управління юридичної особи, наявність кворуму на загальних зборах учасників товариства 27.12.2017 р. та 03.01.2018 р., вимоги позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів про зміну адреси, оформленого протоколом від 27.12.2017 р., та про зміну директора товариства, оформленого протоколом від 03.01.2018 р. не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Щодо позовних вимог про скасування записів в ЄДР від 29.12.2017 р., від 05.01.2018 р. вбачається наступне.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації, нотаріус (стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань»).

Змістом статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» передбачено повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником(засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в розумінні абзацу 1 пункту 8 частини першої статті 1 Закону).

Водночас статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб'єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», проведення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження юридичних осіб та місця проживання фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, здійснюється щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державними реєстраторами реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві.

Проведення реєстраційних дій, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) та керівників юридичних осіб, що знаходяться в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, на період проведення антитерористичної операції забороняється.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Під час проведення антитерористичної операції в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження, можливе проведення для юридичних осіб публічного права реєстраційних дій, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) та керівників, та для юридичних осіб приватного права реєстраційних дій, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) та керівників, за умови, що документи подаються у паперовій формі особисто засновниками (учасниками) та керівником такої юридичної особи приватного права.

У відзиві на апеляційну скаргу Станично-Луганська РДА Луганської області зауважує, що оскільки проведення державної реєстрації є окремою, не пов'язаною зі скликанням та проведенням загальних зборів учасників товариства дією, то третя особа-2 вважає неприпустимим визнання недійсними загальних зборів учасників товариства на підставі того, що реєстраційна дія проведена з порушенням закону та ТОВ ВФ «Марс» звернулося не до того реєстратора.

Тобто, у даному відзиві третьою особою-2 не заперечується факт порушення вимог законодавства при проведенні оспорюваних реєстраційних дій.

При цьому, в поясненнях (т. 1, а.с. 168-172) третя особа-2 повідомила суд першої інстанцій про те, що позивач звертався до МЮУ зі скаргою на дії державного реєстратора Станично-Луганської РДА Луганської області щодо ТОВ ВФ «Марс», яка розглянута 22.02.2018 р. комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, за результатом розгляду якої дії державного реєстратора визнано законними та здійсненими відповідно до чинного законодавства. Оскільки результат розгляду надається тільки скаржнику або може бути витребуваний за рішенням суду, третя особа-2 просила місцевий господарський суд витребувати у МЮУ відповідне рішення.

Відповідно до ухвали господарського суду Луганської області від 26.06.2018 р. у засіданні суду позивачем надано копії скарги до комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 25.01.2018 р. та наказу МЮУ № 797/7 від 15.03.2018 р. про відмову у задоволенні скарги, які судом першої інстанції долучені до матеріалів справи.

Попередньою (первісною) адресою ТОВ ВФ «Марс» було: м. Луганськ, вул. Пушкіна, 2-А, тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 4 зазначеного закону, реєстрацію змін до установчих документів щодо зміни адреси товариства мав проводити державний реєстратор реєстраційної служби територіального органу МЮУ в Луганській області, проте така реєстрація проведена 29.12.2017 р. державним реєстратором Відділу адміністративних послуг (Центру надання адміністративних послуг) Станично-Луганської РДА Луганської області Огієнко Аллою Олексіївною.

Реєстраційні дії, проведені державним реєстратором третьої особи-2 29.12.2017 р. та 05.01.2018 р., перебувають у логічній пов'язаності та послідовності: змінивши адресу з м. Луганськ (що знаходиться на непідконтрольній території) на с. Тепле Станично-Луганського району Луганської області (що знаходиться на підконтрольній території та не перебуває на лінії зіткнення), через незначний проміжок часу змінено відомості в установчих документах відповідача щодо директора (керівника) товариства без участі позивача в проведенні другої реєстраційної дії, оскільки, за доводами відповідача та третіх осіб в даному випадку норми ч. 5 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не розповсюджуються, які є хибними.

Враховуючи, що перша реєстраційна дія (29.12.2017 р.) проведена з порушенням вимог ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», тому друга реєстраційна дія (05.01.2018 р.) також не відповідає вимогам зазначеного закону.

Позовні вимоги щодо скасування записів в ЄДР від 29.12.2017 р. № 9004850 та від 05.01.2018 р. № 0000919 мають похідний характер від корпоративного спору, та залежать від наявності самого порушеного права, яке, за висновком суду апеляційної інстанції, не є порушеним, внаслідок чого зазначені вимоги також не підлягають задоволенню.

При цьому, місцевим господарським судом правомірно встановлено, що відповідач не є належним відповідачем за такими вимогами.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду у даній справі підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог з прийняттям нового рішення у цій частині про відмову у задоволенні позову, а в іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційною скаргою покладаються на позивача.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничої фірми «Марс» на рішення господарського суду Луганської області від 07.08.2018 р. у справі № 913/100/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 07.08.2018 р. у справі № 913/100/18 в частині задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 3 524,00 судового збору за розгляд позовних вимог, 881,00 грн. судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Луганської області від 07.08.2018 р. у справі № 913/100/18 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничої фірми «Марс» (с. Тепле, Станично-Луганський район, Луганська область, вул. Лісова, буд. 9-А, ; м. Луганськ, вул. Пушкіна, буд. 2-А) судові витрати за апеляційною скаргою у сумі 5 286,00 грн.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 14.01.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко