ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2212/18

За позовом: Державної екологічної інспекції в Одеській області (пр. Шевченка, б. 12, м. Одеса, 65107; )

До відповідача: Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області (67912, Одеська область, Окнянський р-н, с. Гавіноси, вул. Центральна, б. 317; )

про стягнення збитків

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 на підставі довіреності № 1 від 08.01.2019р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Державна екологічна інспекція в Одеській області, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області про стягнення суми збитків у розмірі 82 332 грн. 01 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17 жовтня 2018 р. відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/2212/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13 грудня 2018 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2212/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач просив суд розглядати справу без його участі, зазначивши суду, що зауважень та заперечень по матеріалам даної справи не має, про що зазначено у заяві, що надійшла до Господарського суду Одеської області 06.11.2018р.

Позивач у справі зазначив, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області у період з 12.07.2018р. по 18.07.2018р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Гавиноською сільською радою Окнянського району Одеської області. У ході перевірки було встановлено, що відповідач для власних потреб та потреб централізованого водопостачання с. Гавиноси Окнянського району Одеської області здійснює використання підземних вод зі свердловин на воду №6186/4002р, №4584, що розташовані в межах земель Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області , та водокористування здійснювалось при відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.12.2015р. по 30.06.2018р., що є порушенням п. 9 ст. 44, ст. 48 Водного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 110, 111 Водного кодексу України.

Позивач зазначає, що даний факт зафіксовано в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, проведеної в період з 12.07.2018р. по 18.07.2018р.

Відповідно до приписів ст. ст.68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України у сфері охорони навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни України зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок такого порушення, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно зі ст.11 Водного кодексу України підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи без громадянства, зобовязані відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушень водного законодавства , в розмірах та порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обовязку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Як зазначив позивач, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Вказана методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів субєктами господарювання фізичними і юридичними особами та застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог субєктами господарювання природоохоронного законодавства.

Розділом IX п.9.1 та 9.2 вказаної Методики визначено порядок розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), який здійснюється за формулою: Зсам=100*W*TAP, де W обєм води метри кубічні), що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами підземні води)), Тар-розмір, грн./100куб.м., аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення.

Відповідно до ст.ст.16,20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017р. №652, Державна екологічна інспекція в Одеській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції.

Позивачем, відповідно до вказаної Методики було зроблено розрахунок розміру відшкодування збитків, зумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів-дозволу на спеціальне водокористування, який був доданий до претензії №79 від 01.02.2018р. Згідно розрахунку розмір збитків становить 82 332 грн. 01.коп. Однак, відповідач зазначену суму збитків не сплатив.

Такі дії відповідача позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 82 332 грн. 01 коп.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що відповідно до п.9 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобовязані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Крім того, позивач зазначив, що ч. 1 ст.149 Господарського кодексу України субєкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього кодексу та інших законів, що узгоджується з приписами ч.1 ст.37 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідачем під час розгляду справи було подано заяву, у якій було зазначено суду, що Гавиноська сільська рада зауважень та заперечень по матеріалам позовної заяви Державної екологічної інспекції в Одеській області не має, а також заперечення по справі №916/2212/18 відсутні.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, судом встановлено, що Державна екологічна інспекція в Одеській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції відповідно до ст.ст.16,20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017р. №652.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб. Не належать до спеціального водокористування: пропуск води через гідровузли (крім гідроенергетичних); скид води з водних обєктів відповідно до встановлених для них режимів роботи для підтримання екологічних витрат у річці та з метою запобігання виникненню гідродинамічних аварій; подача (перекачування) води водокористувачам у маловодні регіони; усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення); використання підземних вод для вилучення корисних компонентів; вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин; виконання розчистки русел річок, каналів і дна водойм, будівельних, днопоглиблювальних і вибухових робіт; видобування корисних копалин (крім підземних вод) і водних рослин; прокладання трубопроводів і кабелів; проведення бурових, геологорозвідувальних робіт; забір та/або використання води в обємі до 5 кубічних метрів на добу, крім тієї, що використовується для виробництва (входить до складу) напоїв та фасованої питної води; інші роботи, які виконуються без забору води та скидання зворотних вод.

Як вбачається із матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією в Одеській області у період з 12.07.2018р. по 18.07.2018р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Гавиноської сільської ради.

У ході перевірки було встановлено, що відповідач для власних потреб та потреб централізованого водопостачання с. Гавиноси Окнянського району Одеської області здійснює використання підземних вод зі свердловин на воду №6186/4002р, №4584, що розташовані в межах земель Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області та водокористування здійснювалось при відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.12.2015р. по 30.06.2018р., що є порушенням п. 9 ст. 44, ст. 48 Водного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 110, 11 Водного кодексу України. Даний факт зафіксовано в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, проведеної в період з 12.07.2018р. по 18.07.2018р.

Відповідно до приписів ст. ст.68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України у сфері охорони навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни України зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок такого порушення, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно зі ст.11 Водного кодексу України підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи без громадянства, зобовязані відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах та порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обовязку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Розділом IX п.9.1 та 9.2 вказаної Методики визначено порядок розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), який здійснюється за формулою: Зсам=100*W*TAP, де W обєм води метри кубічні), що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами підземні води)), Тар-розмір, грн./100куб.м., аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення.

Позивачем відповідно до вказаної Методики було зроблено розрахунок розміру відшкодування збитків, зумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів-дозволу на спеціальне водокористування, згідно якого розмір збитків склав 82 332 грн. 01 коп.

Однак, як встановлено судом, станом на момент розгляду справи відповідач зазначену суму збитків не сплатив.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

За таких обставин, на думку суду, наявні правові підстави для задоволення позову Державної екологічної інспекції в Одеській області про стягнення суми збитків у розмірі 82 332 грн. 01 коп. з Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в зая ві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Під час розгляду справи Гавиноською сільською радою було визнано позов Державної екологічної інспекції в Одеській області про стягнення суми збитків у розмірі 82 332 грн. 01 коп.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати суми збитків до суду не надано.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі ст.129, ч.1 ст. 130 ГПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову покладаються на відповідача, оскільки відповідачем було визнано позову заяву.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, ч. 4 ст. 191, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Державної екологічної інспекції в Одеській до Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області (67912, Одеська область, Красноокнянський р-н, с. Гавіноси, вул. Центральна, б. 317; ) до Державного бюджету України (розрахунковий рахунок №5316 фонду охорони навколишнього природного середовища Гавиноської сільської ради, МФО 899998, код за , банк Казначейство України (ЕАП), одержувач-УК у Окнянському районі, код бюджетної класифікації 24062100, балансовий рахунок 3311, символ звітності банку 331) збитки у розмірі 82 332 (вісімдесят дві тисячі триста тридцять дві) грн. 01 коп.

3. Стягнути з Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області (67912, Одеська область, Красноокнянський р-н, с. Гавіноси, вул. Центральна, б. 317; ) на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області (пр. Шевченка, б. 12, м. Одеса, 65107; ) витрати по сплаті судового збору у сумі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 січня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога