ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.01.2019 Справа № 905/1670/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при помічнику судді (за дорученням судді) Лагодіні Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд", м. Київ

про стягнення заборгованості за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. у розмірі 14 191848,75 грн., з яких 2 547 393,62 грн. - сума орендної плати, 805 920,00 грн. - послуги з охорони, 367 115,61 грн. - земельний податок, 78 154,38 грн. - податок на нерухоме майно, 507 563,56грн. - пеня, 7 642 180,86 грн. - неустойка, 43 520,72 грн. - 3% річних, 2 200 000,00 грн. - неустойка та зобов'язання звільнити орендоване майно, -

За участю представників сторін:

від позивача: Новік В.М. за довіреністю № 19/3-02/280 від 28.12.2018р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 23.10.2018р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 07.12.2018 р.

У судовому засіданні 11.12.2018р. оголошено перерву до 28.12.2018 року.

У судовому засіданні 28.12.2018р. оголошено перерву до 04.01.2019 року.

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд", м. Київ про стягнення заборгованості за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. у розмірі 9 718 429,21 грн. та зобов'язання звільнити орендоване майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. та неповернення орендованого майна після закінчення строку дії договору, внаслідок чого нарахована неустойка.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.222 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 549, 625, 764, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 162, 171, 176 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1670/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 08.09.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1670/18.

Разом з позовною заявою позивач надав заяву №55/2-04/1258 від 30.08.2018р. про забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" в межах суми позову у розмірі 9 718 429,21 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.09.2018р. відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ №55/2-04/1258 від 30.08.2018р. про забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" в межах суми позову у розмірі 9 718 429,21 грн.

01жовтня 2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №280911 від 28.09.2018р. на позов, в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про недоведеність позивачем належними доказами факту оренди майна та заявлених сум орендної плати, вартості охорони, земельного податку та податку на нерухоме майно. Також, позивачем невірно здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат, оскільки останні проведенні без врахування строку позовної давності. Разом з цим, відповідачем зазначено п.4.2.1. спірного договору, згідно якого позивачем нараховані витрати, пов'язанні з утриманням майна, витрати на комунальні послуги, експлуатаційні витрати виключено з договору на підставі додаткового договору №2 від 28.11.2016р.Разом з тим, відповідач просить суд зменшити розмір неустойки за неповернення орендованого майна до розміру однієї орендної плати, а також неустойку за п. 8.5 спірного договору до розмірі 10 000,00 грн. за кожне порушення, оскільки позивачем не надано доказів понесення ним будь-яких майнових втрат внаслідок прострочення боржника, враховуючи, що причини прострочення виконання відповідачем перебувають поза його волею.

Крім того, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності щодо неустойки згідно з п.8.5. спірного договору та щодо інших платежів.

23.10.2018 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь №55/2-04/1496 від 18.10.2018р. на відзив, в якій останній зазначив, що факт оренди майна підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі майна від 06.05.2016р., що узгоджується з положеннями ст. 795 ЦК України, крім того, позивачем надано докази оплати послуг охорони, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а також листами, направленими на адресу відповідача про необхідність сплати зазначених послуг, які отримані останнім. Крім того, позивач зазначає, що неустойка згідно з п. 8.6. спірного договору нарахована за період з липня по вересень 2018р., тобто в межах строку позовної давності, передбаченого ч.6 ст. 323 ГК України, отже твердження відповідача про неправомірність нарахування неустойки є необґрунтованими.

Разом з цим, позивачем надана заява №55/2-04/1494 від 18.10.2018р. про збільшення позовних вимог, в якій, посилаючись на несплату орендної плати у визначені договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. строки та не звільнення орендованого майна після закінчення строку дії договору, просив стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 14191848,75 грн., з яких 2547393,62 грн. - сума орендної плати, 805920,00 грн. - послуги з охорони, 367115,61грн. - земельний податок, 78154,38 грн. - податок на нерухоме майно, 507563,56грн. - пеня, 7642180,86 грн. - неустойка, 43520,72 грн. - 3% річних, 2200000,00грн. - неустойка за період з 11.05.2018р. по 10.10.2018р. та зобов'язати відповідача звільнити орендоване майно.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що заява про збільшення позовних вимог №55/2-04/1494 від 18.10.2018р. подана до закінчення підготовчого засідання, суд приймає заяву Позивача до розгляду.

У підготовчому судовому засіданні 13.11.2018р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/1670/18 до розгляду по суті на 11.12.2018 р.

11.12.2018р. через канцелярію господарського суду Донецької області відповідачем подана зустрічна позовна заява, в якій останній просив суд поновити пропущенний процесуальний строк на подання зустрічного позову, визнати договір оренди № 1-0 від 17.03.2016р. недійсним.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.12.2018р. у задоволенні заяви про продовження процесуального строку на подання зустрічного позову відмовлено, зустрічна позовна заява залишена без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 04.01.2019р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СФС Трейд» (далі - Орендар) укладено договір оренди №1-0 (далі - Договір), згідно з п.1.1. якого відповідно до умов цього договору Орендодавець зобов'язується надати Орендарю за плату в тимчасове короткострокове платне користування майно, перелік якого визначено у Додатку №1 до цього Договору (далі - Майно/орендоване Майно), з метою забезпечення його збереження в задовільному стані та буде використовуватися для здійснення статутної діяльності Орендаря. Майно належить Орендодавцю на праві власності на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014р. у справі №908/5476/14. Місцезнаходження майна: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Свободи, 85 (п.1.2., 1.4. Договору).

За приписами п.1.5.1. Договору (в редакції додаткового договору №1 від 29.06.2016р.) Сторони погоджуються, що належна охорона майна на території, на якій знаходиться орендоване Майно потребує окремих поліцейських послуг, які полягають у забезпечені фізичної охорони Майна та надаються відповідним підрозділом Національної поліції України. Із укладанням цього Договору Сторони домовились, що договір про надання відповідних поліцейських послуг з підрозділом Національної поліції України укладає Орендодавець. При цьому Орендар зобов'язується відшкодовувати Орендодавцю витрати, понесені Орендодавцем внаслідок оплати зазначених поліцейських послуг протягом 5 (п'яти) робочих днів від дати направлення Орендодавцем в порядку, визначеному п.13.1-13.2. цього Договору, відповідного письмового повідомлення (листа) з копіює рахунку, виставленого відповідним підрозділом Національної поліції України, та платіжного документу на підтвердження здійснення такої оплати.

Відповідно до п.2.1. Договору майно, визначене в п.1.1. цього договору повинно бути передано Орендодавцем та прийняте Орендарем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту укладання цього Договору. Передача майна в оренду оформляється актом передачі-приймання, який підписується Сторонами і є невід'ємною частиною цього Договору (п.2.2.).

Пунктом 3.1. Договору (в редакції додаткового договору №3 від 29.12.2017р.) визначено, що термін оренди до « 30» червня 2018 року.

Згідно з п. 4.1. Договору орендна плата за користування Майном Орендодавця сплачується Орендарем на підставі виставлених рахунків щомісячно в безготівковій формі, шляхом переказу відповідної суми коштів в національній валюті України, на рахунок Орендодавця, вказаний в статті 16 цього Договору, до 10 (десятого) числа наступного за звітним місяця, а за останній місяць оренди - не пізніше дня повернення майна згідно з цим договором.

За приписами п. 4.2. (в редакції додаткового договору №2 від 28.11.2016р.) з 28.11.2016р. розмір орендної плати на місяць становить 1 050 462,00 грн. в тому числі ПДВ 175 077,00 грн.

Окремо від орендної плати орендар зобов'язаний відшкодовувати на користь Орендодавця, протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня отримання від Орендодавця відповідного повідомлення, аналогічного п.4.1. договору, витрати пов'язані з утриманням орендованого Майна, в тому числі витрати на комунальні послуги, експлуатаційні витрати, в тому числі: забезпечення водопостачання, водовідведення, електропостачання, вивезення побутових відходів, тощо (у разі не укладання Орендарем самостійних договорів про надання таких послуг); на сплату податків, зборів, інших обов'язкових платежів, передбачених Податковим кодексом України (п.4.2.1. Договору).

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, що оприлюднюється Державною службою статистики України.

Розділом 5 Договору визначено права та обов'язки Сторін.

Так, Орендар зобов'язується щомісячно, до 20 числа місяця наступного за звітним, надавати Орендодавцю належним чином засвідчені копії рахунків на сплату комунальних та експлуатаційних послуг (електроенергії, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів, тощо) та документи, що підтверджують їх оплату (п.5.3.4.1. Договору).

Згідно з п.5.3.4.2. договору (в редакції додаткового договору №2 від 28.11.2016р.) щоквартально, до 20 числа місяця наступного за звітним кварталом, надавати Орендодавцю належним чином засвідчені копії актів звірки з підприємствами - постачальниками комунальних та експлуатаційних послуг.

Відповідно до п.7.1. Договору не пізніше останнього дня строку оренди, вказаного в п.3.1. Договору Орендар або в інший термін/строк окремо встановлений Орендодавцем у випадку дострокового розірвання цього Договору, зобов'язується вивезти все своє майно, звільнити приміщення та повернути Майно Орендодавцю. Майно вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами Акту передачі-приймання.

Умовами п. 8.2. Договору (в редакції додаткового договору №2 від 28.11.2016р.) за несвоєчасну сплату орендних платежів та інших платежів на користь Орендодавця згідно з п.4.2.1. цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми прострочених платежів за кожний день прострочення.

Згідно з п.8.5. (в редакції додаткового договору №2 від 28.11.2016р.) у випадку передачі Майна в користування (суборенду) третім особами без письмового дозволу Орендодавця та у випадку порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.3.4.1., 5.3.4.2. цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі 100 000,00 грн. за кожен факт такого порушення.

У випадку прострочення Орендарем строку повернення Орендованого Майна з оренди Орендар сплачує Орендодавцю неустойку у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої Договором (п.8.6.).

Відповідно до п.12.1. (в редакції додаткового договору №3 від 29.12.2017р.) цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 30 червня 2018 року, а в частині повернення Орендарем Майна та здійснення платежів - до повного виконання Орендарем своїх зобов'язань.

Договір підписаний Сторонами у встановленому законодавством порядку.

Актом передачі-приймання від 06.05.2016р., майно за договором оренди №1-о від 17.03.2016р. передано відповідачу.

На виконання умов договору, між позивачем (Замовник) та Управлінням поліції охорони в Донецькій області (Охоронець) укладено адміністративний договір про надання поліцейських послуг з фізичної охорони №299/сп від 06.06.2016р., відповідно до якого Охоронець на кошти отримані від Замовника, (в їх межах) починаючи з 07.06.2016р. надає поліцейські послуги, які полягають у забезпеченні фізичної охорони відокремлених приміщень (будівлі, споруди) внесених до Дислокації і позначених на план-схемі, а Замовник зобов'язується виконати правила майнової безпеки і приписи Охоронця, щодо технічного укріплення Об'єкта та здійснювати оплату замовлених послуг в порядку визначеному цим Договором.

На підтвердження оплати послуг охорони на загальну суму 805 920,00 грн. позивачем надано платіжні доручення №1813 від 17.04.2018р. на суму 268 640,00 грн., №2274 від 08.05.2018р. на суму 268 640,00 грн. та №3119 від 20.06.2018р.

Листом №55/1-06/409/46714/2018-00/вих від 21.05.2018р. позивач звернувся до відповідача з проханням сплатити заборгованість по сплаті орендної плати за квітень 2018р. в сумі 1 263 588,11 грн., податок на землю за квітень 2018р. у розмірі 122 371,87 грн., витрати на охорону майна у квітні 2018р. у розмірі 268 640,00 грн.

19.06.2018 року позивач листом №55/1-06/465/56638/2018-00/вих звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по сплаті орендної плати за квітень 2018р. в сумі 1 263 588,11 грн. та за травень 2018р. в сумі 1 273 696,81 грн., податок на землю за квітень - травень 2018р. у розмірі 244743,74 грн., витрати на охорону майна у квітні-травні 2018р. у загальному розмірі 537 280,00 грн.

12.07.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №55/2-09/986, в якій позивач наполягав на негайному поверненні орендованого майна у зв'язку з припиненням дії договору 30.06.2018р., яка отримання відповідачем - 19.07.2018р., що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти» (а.с.40).

15.08.2018р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №55/2-09/1186 про сплату заборгованості у розмірі 9 718 429,21 грн., яка отримана відповідачем 21.08.2018р.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. та неповернення орендованого майна після закінчення строку дії договору, внаслідок чого нарахована неустойка, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором оренди №1-о від 17.03.2016р., звільнення орендованого майна у зв'язку із припиненням орендних правовідносин та у примусовому спонуканні Відповідача до сплати неустойки за період неповернення орендованого майна.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні регулюються насамперед положеннями Господарського кодексу України, а також іншими актами господарського законодавства, зокрема - Цивільним кодексом України, а також умовами договору оренди №1-0 від 17.03.2016р.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підставою виникнення правовідносин (прав та обов'язків) є, зокрема, договір. Аналогічні положення закріплені і ст.ст. 144, 173, 174 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між Позивачем та Відповідачем договір оренди №1-0 від 17.03.2016р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку зі сплати орендної плати в розмірі в сумі 1 050 462,00 грн. щомісячно до 10 (десятого) числа наступного за звітним місяця, а за останній місяць оренди - не пізніше дня повернення майна до п.4.1. Договору.

Судом встановлена також відсутність підстав для ухилення Відповідачем від виконання обов'язку з відшкодовування витрати, понесених позивачем внаслідок оплати поліцейських послуг з фізичної охорони протягом 5 (п'яти) робочих днів від дати направлення останнім письмового повідомлення (листа) згідно з п.1.5.1 спірного Договору та сплати земельного податку, податку на нерухоме майно у відповідності до п.4.2.1. Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем, всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ст. 34 цього Кодексу доказів іншого до матеріалів справи не надано, внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. утворилась та має місце заборгованість зі сплати орендної плати за період з квітня 2018р. по червень 2018р. включно у розмірі 2 547 393,62 грн., з земельного податку в сумі 367 111,61 грн. та відшкодування оплати послуг охорони у розмірі 805 920,00 грн.

Таке невиконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд перевіривши відповідність наданого Позивачем розрахунку умовам договору і встановленим обставинам, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з квітня 2018р. по червень 2018р. включно у розмірі 2 547 393,62 грн., з земельного податку в сумі 367 111,61 грн. та відшкодування оплати послуг охорони у розмірі 805 920,00 грн. за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені за несвоєчасну сплату орендних платежів та інших платежів за договором №1-0 від 17.03.2016р. визначена у п.8.2., вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично невірним, оскільки при розрахунку пені за несвоєчасну сплату орендної плати за квітень 2018р. з 11.05.2018 по 05.09.2018р. позивачем не враховано положень п.1.9. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», за приписами якого день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

Отже, перевіривши арифметичний розрахунок позовних вимог щодо пені за несвоєчасну сплату орендних платежів та інших платежів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 506 351,90 грн.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних і інфляційної індексації за весь період прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, отже, проценти річних входять до складу грошового зобов'язання.

Перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо інфляційних витрат за період з 11.05.2018р. по 10.10.2018р., суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення 3% річних в розмірі 43 520,72 грн.

Як встановлено ч.2 ст.291 Господарського кодексу України закінчення строку дії договору є підставою для його припинення.

Виходячи із наявних матеріалів справи, строк орендних правовідносин, в межах яких Відповідач міг правомірно володіти та користуватися наявним у нього об'єктом оренди, визначався періодом з травня 2016р. і по 30 червня 2018р. Після настання визначеного в п.3.1. Договору останнього дня строк його дії закінчився, на новий строк договір не пролонговано.

Таким чином, Відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку із звільнення та повернення орендованого майна за актом передачі-приймання відповідно до умов спірного Договору.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі, який би свідчив про звільнення та повернення Відповідачем орендованого майна позивачу.

Частина 2 ст.785 Цивільного кодексу України безпосередньо (незалежно від наявності відповідного застереження у договорі) встановлює обов'язок Орендаря, який прострочив повернення об'єкту оренди, на вимогу Орендодавця сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення його повернення.

Таким чином, Позивач правомірно нарахував неустойку у розмірі 7 642 180,86 грн. за період з липня 2018р. жовтень 2018р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, відповідно до п.7.1. Договору не пізніше останнього дня строку оренди, вказаного в п.3.1. Договору Орендар або в інший термін/строк окремо встановлений Орендодавцем у випадку дострокового розірвання цього Договору, зобов'язується вивезти все своє майно, звільнити приміщення та повернути Майно Орендодавцю. Майно вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами Акту передачі-приймання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Не звільнення об'єкту оренди є порушенням відповідних зобов'язань з боку Відповідача у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України.

Між тим, до матеріалів справи на надано належного у розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказу, який би свідчив про звільнення Відповідачем об'єкту оренди.

Отже, спонукання до примусового виконання обов'язку зі звільнення орендованого майна є належним способом захисту порушеного права Позивача і відповідає вимогам ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

За приписами ч.1 ст.238 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Водночас, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, про порядок і строк виконання рішення.

Враховуючи, фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність встановлення строку звільнення орендованого майна за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. протягом 10-ти календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки згідно з п.8.5. спірного договору, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, за змістом ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, сторони у п.8.5. визначили, що у випадку передачі Майна в користування (суборенду) третім особами без письмового дозволу Орендодавця та у випадку порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.3.4.1., 5.3.4.2. цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі 100 000,00 грн. за кожен факт такого порушення.

При цьому, згідно з п.5.3.4.1. відповідач зобов'язується щомісячно, до 20 числа місяця наступного за звітним, надавати позивачу належним чином засвідчені копії рахунків на сплату комунальних та експлуатаційних послуг (електроенергії, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів, тощо) та документи, що підтверджують їх оплату.

Таким чином, враховуючи не виконання відповідачем зобов'язання, передбаченого у п.5.3.4.1. спірного договору, позивачем правомірно нараховані за період з грудня 2016р. по червень 2018р. штрафні санкції у вигляді неустойки.

Водночас, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, визначена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ст. 258 зазначеного Кодексу до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна (скорочена) позовна давність тривалістю в 1 рік, який згідно ст.261 Цивільного кодексу України розпочинає свій перебіг з першого дня прострочення здійснення відповідного платежу.

Згідно ч. 3 та 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи дату надсилання позовної заяви а також заяви відповідача про застосування строку позовної давності щодо неустойки згідно з п.8.5., річний строк позовної давності сплинув відносно вимог про стягнення неустойки, нарахованої за період до 03.09.2017 р.

За висновками суду, належним періодом нарахування неустойки згідно з п.8.5 є період з вересня 2017р. по червень 2018р., що відповідає приписам ч.6 ст. 232 ГК України та ст. 258 ЦК України.

Що стосується вимог позивача про стягнення неустойки за період з липня по вересень 2018р. суд зазначає, що останні не підлягають задоволенню, оскільки строк дії спірного договору припинено 30.06.2018р., що в свою чергу виключає обов'язок відповідача надати відповідні документи згідно з п. .5.3.4.1. договору оренди №1-0 від 17.03.2016р., а отже й виключає право позивача щодо нарахування штрафних санкцій у вигляді неустойки за невиконання відповідачем зобов'язання, визначеного п. 5.3.4.1. договору після спливу строку його дії.

Таким чином, здійснивши перерахунок неустойки відповідно до п. 8.5. спірного договору відносно решти періоду (з вересня 2017р. по червень 2018р.), суд встановив, що за вказаний період може бути правомірно нарахована неустойка у розмірі 1 000 000,00 грн.

Щодо зменшення розміру неустойки згідно з п.8.5. спірного договору до 10 000,00 грн. за кожне порушення, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд звертає увагу, що визначена позивачем сума штрафних санкцій не є надмірно великою, враховуючи причини виникнення заборгованості, тривалий час її існування, ступінь виконання зобов'язання, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави.

Крім того, відповідачем не доведено належними доказами винятковості випадку виникнення заборгованості, вжиття ним негайних заходів до припинення її існування як підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій а відтак, наявності підстав до зменшення розміру неустойки.

Отже, суд, враховуючи вищенаведені обставини, дійшов до висновку, що пеня у розмірі 1 000 000,00 грн. є виправданою для застосування в даних правовідносинах.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на факт покладення судом на нього зобовязань зі зберігання майна, що належить третій особі - ПП НВП "Харчові продукти "Мультимікс" як на законну підставу невиконання ним зобов'язань за договором оренди № 1-0 від 17.03.2016р., оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів цього факту. Крім того, відповідачем не доведено факту покладення на нього обовязку зберігати майно ПП НВП "Харчові продукти "Мультимікс" саме за адресою орендованого майна.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд", м. Київ про стягнення заборгованості за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. у розмірі 14 191848,75 грн., з яких 2 547 393,62 грн. - сума орендної плати, 805 920,00 грн. - послуги з охорони, 367 115,61 грн. - земельний податок, 78 154,38 грн. - податок на нерухоме майно, 507 563,56грн. - пеня, 7 642 180,86 грн. - неустойка, 43 520,72 грн. - 3% річних, 2 200 000,00 грн. - неустойка та зобов'язання повернути орендоване майно та зобов'язання звільнити орендоване майно - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; ) заборгованість за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р. у розмірі 12 990 637,09 грн., з яких 2 547 393,62 грн. - сума орендної плати, 805 920,00 грн. - послуги з охорони, 367 115,61 грн. - земельний податок, 78 154,38 грн. - податок на нерухоме майно, 506 351,90 грн. - пеня, 7 642 180,86 грн. - неустойка, 43 520,72 грн. - 3% річних, 1 000 000,00 грн. - неустойка.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В; ) звільнити орендоване майно за договором оренди №1-0 від 17.03.2016р., що розташоване за адресою: Донецька область, Слов'янськ, вулиця Свободи, будинок 85, а саме:

- кузня Літ.№1 площею 149,4 кв.м.; приміщення ЦРП Літ. №2 площею 247,2 кв.м.; гідрозавод Літ. №3 загальною площею 2 773,80 кв.м.; будівля дистиляції Літ. №4 площею 1 219,80 кв.м.; будівля транспортного цеху Літ.№6 площею 196,7 кв.м.; лабораторія МЕЦа, Кр.УГОЛ Літ.№7 площею 783,6 кв.м.; механічна майстерня Літ.№8 площею 218,2 кв.м.; олійнозливна №1 літ.№9 площею 57,6 кв.м.; олійновагова літ.9а площею 20,4 кв.м.; заправочна станція літ.10 площею 9,0 кв.м.; заправочна станція (склад) літ.№10а площею 86,3 кв.м.; центральний матеріальний склад літ.№11 площею 989,5 кв.м.; відстійник літ.№12 площею 100,0 кв.м.; насосна літ.№13 площею 21,0 кв.м.; підстанція №1 МЕЦ літ.№14 площею 110,2 кв.м.; центральний тепловий пункт №134 (об'єкт незавершеного будівництва) літ.№15 загальною площею 420,2 кв.м.; участок розщеплення соапстока літ.№16 площею 648,8 кв.м.; АБК транспортного цеху (об'єкт незавершеного будівництва) літ.№17 загальною площею 1 489,00 кв.м.; склад шрот літ.№18 площею 1 413,90 кв.м.; мазутна с ганція літ.№19 площею 45,9 кв.м.; навіс для солі літ.№20 площею 358,8 кв.м.; склад хімічних речовин літ.№21 загальною площею 2 274,50 кв.м.; насосна станція фекальних вод літ.№22 площею 99,0 кв.м.; автопавільйон літ.№23 площею 58,8 кв.м.; склад для зберігання газових балонів літ.№24 площею 5,8 кв.м.; вбиральня МЕЦ літ.№25 площею 10,4 кв.м.; олійнозливна №3 літ.№26 площею 192,5 кв.м.; сарай будівничо-господарського цеху літ.№28 площею 496,5 кв.м.; компресорна станція літ.№30 площею 43,0 кв.м.; кислотна насосна літ.№31 площею 27,7 кв.м.; постачання водо обігу літ.32 площею 480,7 кв.м.; склад моделей, ремонтні та підсобні приміщення з/д цеху літ.№33 площею 257,8 кв.м.; градирна установка МЕЦа літ.№34 площею 42,7 кв.м.; автовагова(60 т) літ.№35 площею 173,5 кв.м.; битовкаскладу шроту літ.№36 площею 161,3 кв.м.; будівля складу ПММ літ.№37 площею 8,9 кв.м.; будівля складу ПММ літ.37а площею 40,7 кв.м.; насосна станція фекальних вод літ.№38 площею 110,0 кв.м.; будівля начальника охорони та майстерня електроцеху літ.№40 площею 53,4 кв.м.; склад літ.№41 площею 29,0 кв.м.; ливарний цех літ.№42 площею 273,1 кв.м.; будівля цеху з виробництва та розфасовки рослинних олій літ.№43 загальною площею 1 001,10 кв.м.; основне бензосховище МЕЦа літ.№44 площею 42,6 кв.м.; будівля олійнозливної №2 та з/д ваги літ.№45 площею 49,5 кв.м.; насосна літ.№45а площею 36,3 кв.м.; насосна №3 літ.№45б площею 11,3 кв.м.; насосна №5 літ.№45в площею 15,6 кв.м.; насосна № 1 - вагова літ.№45г площею 91,2 кв.м.; насосна літ.№45д площею 12,3 кв.м.; центральна лабораторія літ.№46 площею 517,5 кв.м.; заводоуправління літ.№47 площею 1 015,30 кв.м.; ремонтно-механічний цех літ.№48 площею 1 981,60 кв.м.; парокотельний цех літ.№49 площею 2 790,70 кв.м.; автовагова (30 т) літ.№50 площею 8,3 кв.м.; пункт охорони літ.51 площею 5,6 кв.м.; пункт охорони літ.№52 площею 4,5 кв.м.; будівля електроцеху га вагової літ.№53 площею 1 154,40 кв.м.; пункт охорони літ.№54 площею 32,5 кв.м.; склад обладнання та майданчик для металопрокату літ.№55 площею 1 421,20 кв.м.; олійноекстракгійний цех літ.№56 загальною площею 8 169,20 кв.м.; приміщення для авгоіранспоргу літ.№57 площею 710,4 кв.м.; галерея подачі насіння літ.№58 площею 862,6 кв.м.; приймальне обладнання для насіння із залізничних вагів, вежа складу насіння літ.№59 площею 432,4 кв.м.; сушилка літ.№62 площею 19,1 кв.м.; будівельний цех-пилорама літ.№62а площею 146,6 кв.м.; будівельний цех літ.№63 площею 380,9 кв.м.; тарний цех літ.№64 площею 1 089,20 кв.м.; гараж (об'єкт незавершеного будівництва) літ.№65 площею 677,3 кв.м.; приміщення для автотранспорту (об'єкт незавершеного будівництва) літ.№66 площею 917,4 кв.м.; гараж (об'єкт незавершеної о будівництва) літ.№67 площею 676,1 кв.м.; будівля повітряної компресорної літ.№68 площею 891,9 кв.м.; АБК автотранспорту літ.№69 площею 1 533,80 кв.м.; пожежна частина та ПВК літ.№70 площею 474,8 кв.м.; склад лісу літ.№71 площею 25,5 кв.м.; господарський блок літ.№72 площею 317,8 кв.м.; розділочне підсобне господарство літ.№72а площею 58,5 кв.м.; льох літ.№72б площею 15,3 кв.м.; барабанна сушилка насіння літ.№73 загальною площею 1 481,90 кв.м.; елеватор насіння літ.№74 загальною площею 8 540,50 кв.м.; будівля електролізної літ.№75 площею 1 326,30 кв.м.; склад гідроцеху літ.№76 площею 381,9 кв.м.; будівля лурги літ.№77 площею 834,7 кв.м.; розпилювальна літ.№78 площею 177,7 кв.м.; цех рафінації олії літ.№79 загальною площею 2 923,90 кв.м.; склад мила літ.№80 площею 1 322,80 кв.м.; цех фасування олії літ.№81 площею 2 985,10 кв.м.; миловарний завод, будівля БРЖ літ.№82 площею 5 332,50 кв.м.; склади літ.№84 площею 217,4 кв.м.; пункт охорони літ.№85 площею 33,2 кв.м.; сховище літ.№86 площею 684,0 кв.м.; ворота бу дівлі складу ПММ; огорожа будівлі складу ПММ; мазутозбірник будівлі складу ПММ; металеві заправочні будівлі складу ПММ; огорожа бензосховища МЕЦа; естакада зливу бензосховища МЕЦа; ворота бензосховища МЕЦа; автоперекидний комплекс; градирна установка;

- земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0047), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 25,8448га, цільове призначення якої підприємства іншої промисловості (для обслу говування адміністративних та виробничих будівель), що знаходяться в межах кордону: А-Б - землі ПП «Строймеханік», Б-В, И-К, М-Н, О-П, Р-А - землі Слов' інської міської ради, В-Г - землі ТОВ «Промислово-торгова компанія «ВЕЛЕС», Г-Д землі ВАТ «Содовий завод», Д-Е. Ж-И - землі ТОВ «Реактив», Е-Ж- землі Слов'янської міської ради. К-Л землі ЗАТ «Самоцвіти», Л-М, Н-0 - землі ДП «Донецька залізниця», П-Р - землі ГОВ «Ліміт»;

- земельна ділянка (кадастровий номер :01:008:0048), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 0,0149 га, цільове призначення якої - підприємства іншої промисловості (для обслуговування адміністративних та виробничих будівель), що знаходяться в межах кордону: А-А - землі Слов'янської міської ради;

- земельна ділянка (кадастровий номер 14141(10000:01:008:0009), яка розташована за адресою Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Свободи, 85, загальною площею 1,904 і га, рекреаційного призначення (для обслуговування спортивних та фізкультурно-оздоровчих полів та майданчиків для футболу), що знаходиться в межах кордону: А-А - землі Слов'янської міської ради.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; ) судовий збір у розмірі 196 481,22 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 08.01.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/