ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" січня 2019 р. Справа № 922/4237/17

вх. № 36055

Суддя господарського суду: Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання: Денькович А.Й.

розглянувши скаргу на дії державного виконавця щодо проведення оцінки майна (вх. № 36055 від 28.12.2018 року) по справі

за позовом ТОВ "Мідас ОІЛ", м.Харків

до Фізичної особм-підприємця Бабіна Андрія Олександровича, м.Харків

за участю головного державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О.

За участю представників:

стягувача - Тоцька К.М.,

боржника - Житченко Д.Ю.,

ДВС - Сокуренко І.О.

На оголошення вступної та резолютивної частини ухвали представники сторін у судове засідання не з*явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.01.2018 у справі №922/4237/17 з Фізичної особи-підприємця Бабіна Андрія Олександровича (надалі - боржник, відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мідас Оіл" (надалі - стягувач, позивач) стягнено заборгованість в розмірі 1230000,00грн. за договором №0410-16 від 04.10.2016 р. про надання поворотної фінансової допомоги та 18450,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ від 20.02.2018 р.

28 грудня 2018 року від боржника надійшла скарга на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О. (надалі - державний виконавець), в якій він просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О. щодо визначення вартості майна боржника у зведеному виконавчому провадженні ВП №55900776 з примусового виконання наказу №922/4237/17 виданого 20 лютого 2018 року господарським судом Харківської області про стягнення з ФОП Бабіна А.О. на користь ТОВ "Мідас Оіл" 1248459,00 грн.;

- визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-2012" щодо нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0710 площею 0,006 га, яка розташована на території Харківської області, Вовчанський район, Рубіжненська сільська рада у садівничому товаристві "Тишина" для реалізації на публічних торгах";

- визнати недійсними та скасувати звіт про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-2012" щодо нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0291 площею 0,06 га, яка розташована на території Харківської області, Вавчанський район, Рубіжненська сільська рада у садівничому товаристві "Тишина" для реалізації на публічних торгах";

- витребувати у головного державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О. звіти про оцінку майна боржника (земельних ділянок за кадастровими номерами 605:003:0710 та :05:003:0291 проведену ТОВ "Експерт-2012").

Ухвалою від 02.01.2019 р. подану скаргу було прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 15.01.2019 р. об 11:00, зобов'язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до дати призначеного судового засідання надати суду: звіти про оцінку майна боржника (земельних ділянок за кадастровими номерами 605:003:0710 та :05:003:0291) проведені ТОВ "Експерт-2012" (оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії до матеріалів справи).

15.01.2019 р. державним виконавцем було надано для долучення до матеріалів справи копії звітів про оцінку земельних ділянок (вх. 1076).

Представник стягувача 15.01.2019 р. надав заяву про закриття провадження по справі в частині визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності щодо нерухомого мана земельних ділянок за кадастровими номерами 605:003:0710 та :05:003:0291.

В судовому засіданні 15.01.2019 р. було оголошено перерву до 10:00, 16.01.2019 р.

16.01.2019 р. через канцелярію господарського суду від представника ФОП Бабіна А.О. надійшла уточнена скарга на дії державного виконавця (вх. №1189). З урахуванням уточнень скаржник просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О. щодо проведення в межах виконавчого провадження №55900776 виконавчих дій з визначення вартості майна боржника: земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0710, площею 0,06 га та земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0291, площею 0,06 га. Таким чином, із наданих уточнень вбачається, що скаржник відмовився від вимог в частині визнання недійсними та скасування звітів про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності. Уточнена заява прийнята судом до розгляду та розгляд скарги здійснюється з урахуванням наведених уточнень.

16.01.2019 р. через канцелярію господарського суду від скаржника надійшло клопотання (вх. №1186) про призначення судової оціночно-земельної експертизи з визначення ринкової вартості земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0710 та земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0291.

В призначеному судовому засіданні представник скаржника повністю підтримав доводи, викладені уточненій скарзі на дії державного виконавця, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець проти скарги заперечував, вказував на безпідставність та недоведеність вимог скаржника.

Заперечення проти скарги висловив і представник стягувача.

В судовому засіданні 16.01.2019 р. оголошувалася перерва, після продовження розгляду скарги представники сторін у судове засідання не з'явилися.

Розглянувши клопотання скаржника про призначення судової експертизи, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, судом розглядається скарга на дії державного виконавця вчинені в межах виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення по даній справі, зокрема щодо дотримання встановленого ЗУ «Про виконавче провадження» порядку визначення вартості майна боржника, оцінки майна боржника (ст. 57 вказаного Закону), суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, в тому числі з визначення вартості майна боржника.

У відповідності до статті 48 вказаного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (частина перша). У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (частина друга). У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (частина третя). У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта).

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що протягом 10 днів з дня винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника сторона виконавчого провадження повідомила державного виконавця про визначену нею вартість майна, суд доходить висновку про те, що державний виконавець в силу приписів статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" був зобов'язаний вжити заходів для визначення вартості такого майна. При цьому в разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, державний виконавець наділений правом залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Скаржник вказував, що з матеріалів справи невідомо, чи був укладений договір між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Але скаржником не надано доказів порушення вимог Закону в цій частині, не надано доказів того, що боржника було позбавлено можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та надати суду докази на підтвердження відсутності в матеріалах виконавчого провадження доказів укладення договору з суб'єктом оціночної діяльності. В той же час, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки саме скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов'язок з доведення тих обставин, з якими він пов'язує порушення своїх прав при виконанні судового рішення.

Відповідно до частини п'ятої статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Скаржник зауважував, що звіти про оцінку мана були отримані виконавцем 05.11.2018 р., проте лише 13.11.2018 р. виконавець направив боржнику повідомлення з інформацією про вартість нерухомого майна.

Разом із цим частиною 5 статті 13 Закону України № 1404-VІІІ передбачено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

З наявних в матеріалах справи копій поштових конвертів вбачається порушення виконавцем строків здійснення зазначених виконавчих дій (повідомлення про результати оцінки майна), проте такі порушення не є підставою для скасування відповідної виконавчої дії відповідно до частини 5 статті 13 Закону України № 1404-VІІІ.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III. Згідно з частиною 4 статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

За змістом частини 1 статті 10 і частини 1 статті 11 Закону України № 2658-III підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Відповідно до статті 33 цього Закону спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ'єктивності оцінки майна) ним своїх обов'язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України № 2658-III).

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Із викладеного вбачається, що за змістом статей 12, 33 Закону України № 2658-III звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) і Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 у справі № 711/650/13-ц (провадження № 61-1186св17) та постанові від 30.07.2018 у справі № 23/100-12.

Крім цього, пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України № 2658-III передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до статті 13 Закону України № 2658-III рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Доказів звернення заінтересованих осіб із запитом про здійснення рецензування звіту про оцінку майна до суду не надано.

З наявних в матеріалах справи звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що їх було складено сертифікованим суб'єктом оціночної діяльності, на замовлення Міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, із застосуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМУ від 10.09.2003 р. №1440, Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» затвердженого постановою КМУ від 28.10.2004 р. №1442, ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методики оцінки майна, затвердженою постановою КМУ від 10.12.2003 р. №1891 та міжнародних стандартів оцінки (МСО 2000). Серед проведених оціночних процедур зазначено: ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір та обґрунтування методичних підходів, методів і оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті та обраній базі оцінки; розрахунок вартості об'єкта оцінки на основі обраних методів; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів.

З огляду на викладене, скаржником не доведено порушення порядку проведення оцінки майна та визначення його вартості для подальшої реалізації.

В контексті поданої скарги необхідно враховувати, що оцінка майна боржника за своєю суттю є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії. Таким чином, відповідальність за порушення строку надання звіту суб'єктом оціночної діяльності та наявність недоліків у проведенні оцінки у виконавчому провадженні покладається на державного виконавця, яким було призначено таку оцінку.

В той же час, при зверненні зі скаргою на дії державного виконавця, вчинені в процесі визначення вартості майна боржника, обов'язковим є подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості скарги в контексті заявлених вимог, що не було зроблено скаржником, тому суд відмовляє в задоволенні скарги ФОП Бабіна Андрія Олександровича на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О. щодо проведення в межах виконавчого провадження №55900776 виконавчих дій щодо визначення вартості майна боржника: земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0710, площею 0,06 га та земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0291, площею 0,06 га.

Керуючись ст.234, 339, 342, 343 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ФОП Бабіна Андрія Олександровича про призначення судової оціночно-земельної експертизи з визначення ринкової вартості земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0710 та земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0291.

Відмовити в задоволенні скарги ФОП Бабіна Андрія Олександровича на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сокуренко І.О. щодо проведення в межах виконавчого провадження №55900776 виконавчих дій щодо визначення вартості майна боржника: земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0710, площею 0,06 га та земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0291, площею 0,06 га.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя Лаврова Л.С.