ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2019 Справа № 908/93/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Громадської організації «Національна дружина - Запоріжжя», 69035, АДРЕСА_1

до відповідача 1 ОСОБА_1 міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд Дівелопмент», 69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 111

про визнання недійсним договору оренди землі № 0 від 03.03.2009 та застосування наслідків визнання правочину недійсним

без виклику представників сторін

Встановив:

10.01.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за позовом Громадської організації «Національна дружина - Запоріжжя», м. Запоріжжя до відповідачів ОСОБА_1 міської ради, м. Запоріжжя та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд Дівелопмент», м. Запоріжжя про визнання недійсним договору оренди землі № 0 від 03.03.2009 та застосування наслідків визнання правочину недійсним.

10.01.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Разом із матеріалами позовної заяви Громадською організацією «Національна дружина - Запоріжжя», м. Запоріжжя подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії договору оренди землі № 70 від 03.03.2009, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ленд Дівелопмент»;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ленд Дівелопмент» та іншим третім особам здійснювати господарську (підприємницьку) діяльність та іншу діяльність, в тому числі, проте не виключено, підготовчі роботи до будівництва роботи з підготовки земельних ділянок, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведених земельних ділянок, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування підїзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення насаджень; та самі будівельні роботи - роботи з виведення нових споруджень та будівель на земельній ділянці, що стосуються предмету спору до визначення статусу обєкту нерухомого майна: реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01; обєкт нерухомого майна: земельна ділянка; кадастровий номер: :05:009:0327; опис обєкта: площа (га): 1,1322, дата державної реєстрації земельної ділянки: 17.04.2009, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: ЗРФ ДП «Центр ДЗК»; цільове призначення: для розташування багатофункціонального торгово розважального комплексу, а саме до набрання рішенням суду законної сили у заявленому спорі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти потенційно несумлінних дій відповідача. По-перше, факт незаконності, а отже, недійсності договору оренди землі № 70 від 03.03.2009, укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2; по-друге, факт здійснення підготовчих робіт для будівництва багатофункціонального торгово-розважального центру на місці парку їм. ОСОБА_2. Отже, вбачається прямий причино - наслідковий зв'язок між намірами та діями відповідача 2; по - третє, факт протесту Територіальної громади міста Запоріжжя проти будівництва ТРЦ, на земельній ділянці парку імені ОСОБА_2; по - четверте, факт настання негативних наслідків, у вигляді невиконання рішення суду та відсутності перспектив поновлення порушених прав позивача, у разі не застосування до відповідача засобів забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до приписів ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Доводи наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, мають оціночний характер та підлягають зясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті, та однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. У поданій до суду заяві, такий перелік відсутній, відповідні докази не надані.

У звязку з вищевикладеним, а також враховуючи, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є її обґрунтованість, заяву слід визнати такою, що не підлягає задоволенню на даний час через її необґрунтованість та не надання доказів на підтвердження істотного ускладнити чи унеможливлення виконання рішення, викладених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Громадської організації «Національна дружина - Запоріжжя», м. Запоріжжя про забезпечення позову шляхом зупинення дії договору оренди землі № 70 від 03.03.2009 та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Ленд Дівелопмент» та іншим третім особам здійснювати господарську (підприємницьку) діяльність - відмовити.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу підписано 15.01.2019.

Суддя І. С. Горохов