ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"08" січня 2019 р. Справа№ 910/13569/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши апеляційну скаргу

Головного управління ДФС у Київській області

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2018(повний текст рішення складено 24.10.2018)

у справі №910/13569/17 (суддя Смирнова Ю.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП"

До Головного управління ДФС у Київській області в особі Слідчого управління фінансових розслідувань

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "ТОП ЛОГІСТІК ПЛЮС"

2. ОСОБА_2

про стягнення 86 105,01 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП" 74 570,34 грн. майнової шкоди та судовий збір в розмірі 1 385,60 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління ДФС у Київській області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 року у справі №910/13569/17.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт звернувся з відновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2018.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки апелянтом не надано доказів сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 року у справі №910/13569/17 залишено без руху. Роз'яснено Головного управління ДФС у Київській області, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 078,00 грн.

Попереджено Головне управління ДФС у Київській області, що якщо докази сплати судового у розмірі 2 078,00 грн., не будуть подані особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Порядок вручення судових рішень встановлений ст. 242 ГПК України, згідно з якою, в редакції на дату винесення цієї ухвали, днем вручення судового рішення, зокрема, є день вручення судового рішення під розписку.

З матеріалів справи слідує, що ухвалу від 13.12.2018 апелянту було направлено за вказаною ним в апеляційній скарзі адресою (03680, м. Київ, вул.. Народного Ополчення, 5а) та вручено 19.12.2018, що підтверджується відміткою про отримання у повідомленні про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, днем вручення ухвали від 13.12.2018 є 19.12.2018, а недоліки апелянт мав усунути у строк до 29.12.2018 включно.

Станом на 08.01.2019 до суду жодних заяв про усунення недоліків від апелянта не надходило.

Натомість, 02.01.2019 від відповідача надійшло клопотання про продовження терміну на усунення недоліків або відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволені з наступних підстав.

Так, апелянт просить продовжити строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 у справі № 910/13569/17, для визначення кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, що не є беззаперечним доказом неможливості сплати судового збору.

Одночасно, у вказаній заяві апелянта щодо продовження терміну усунення недоліків останній просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення рішення по суті.

Відмовляючи в задоволені даного клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов'язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 74 ГПК покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доказів на підтвердження відсутності коштів скаржником до апеляційної скарги та вищезазначеної заяви не долучено, а саме лише посилання апелянта на неможливість визначення кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

При цьому, колегія суддів вважає, що повернення апеляційної скарги без розгляду з підстав не усунення недоліків не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За приписами ч. 6 ст. 260 та ч. 3 ст. 262 ГПК України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі, про залишення апеляційної скарги без руху та про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи, що у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги Головним управлінням ДФС у Київській області не були усунені, а саме: до суду не надані докази сплати судового збору в сумі 2 078,00 грн., вказана апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 119,174, 234, 235, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 по справі № 910/13569/17.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13569/17.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз