УХВАЛА

м. Київ

18.01.2019Справа № 910/16837/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплант"

особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "ВНІС" (03022, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 30; код 39592572)

про забезпечення позову

у справі № 910/16837/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплант" (20372, Черкаська обл., Уманський район, село Юрківка, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "ВНІС" (03022, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 30; код 39592572)

про стягнення 4 037 620,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Київський бронетанковий завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "ВНІС" про стягнення 4 037 620,67 грн., а саме 2 850 129,00 грн. основного боргу, 464 630,54 грн. пені, 152 101,75 грн. процентів річних та 570 759,38 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № В199 від 22.06.2016 року В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № В199 від 22.06.2016 року в частині своєчасної та повної оплати поставленого за договором товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції.

в частині своєчасної та повної оплати поставленого за договором товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16837/18, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.02.2019 року.

Судом встановлено, що разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "ВНІС", а саме транспортні засоби в кількості 11 штук згідно переліку:

1. RENAULT SANDERO, номер кузова VF15SRCLC58283039, ДНЗ - АА 2747 ТВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 504472 від 15.06.2017 року;

2.RENAULT SANDERO, номер кузова VF15SRCLC57421481, ДНЗ - АА 2321 РХ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 336331 від 13.05.2017 року;

3.RENAULT SANDERO, номер кузова VF15SRCLC57421478, ДНЗ - АА 2316 РХ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 336327 від 13.05.2017 року;

4.TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, номер шасі JTEBR3FJ40K056300, ДНЗ - АА 2014 РМ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 408336 від 26.05.2017 року;

5.TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, номер шасі JTEBR3FJ70K056081, ДНЗ - АА 1816 РМ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 408335 від 26.05.2017 року;

6.RENAULT DUSTER, номер кузова VF1HSRADF57729361, ДНЗ - АА 2314 РХ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 336323 від 13.05.2017 року;

7.RENAULT DUSTER, номер кузова VF1HSRADG56691435, ДНЗ - АА 4571 PH, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХМ 014189 від 26.01.2017 року;

8.TOYOTA HIGHTLANDER, номер кузова 5TDBKRFH80S244951, ДНЗ - АА 6910 РА, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХО 380876 від 14.07.2016 року;

9.NISSAN X-TRAIL, номер кузова JN1TANT32U0000676, ДНЗ - АА 3820 РА, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХО 066791 від 22.04.2016 року;

10.LADA 212140, номер кузова XTA212140G2237348, ДНЗ - АА 3780 РА, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХО 066564 від 19.04.2016 року;

11.FORD ECOSPORT, номер кузова WF0BXXMRKBFT85259, ДНЗ - АА 3781 РА, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - СХО 066563 від 19.04.2016 року, та грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку р/р 5200 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005 та всіх можливих рахунках в межах ціни позову.

Дослідивши подані позивачем матеріали, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На підставі викладеного суд зауважує, що тягар доказування того, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути чи зменшитись за кількістю, покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову та підлягає доказуванню на загальних підставах в порядку приписів статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Втім, у поданій позовній заяві позивачем не викладено жодних обставин на мотивування заявленого клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, обставини мотивовано лише припущеннями позивача та його власними інтересами.

При цьому позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, і доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не надано. Доказів на підтвердження того, що ТОВ "Агропромислова компанія "ВНІС" вживаються будь-які заходи, направлені на відчуження належного йому майна (грошових коштів), що майно відповідача (грошові кошти) може зникнути, позивачем до матеріалів позовної заяви не додано.

Дослідивши подану позивачем заяву, враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, суд дійшов висновку, що у документах, які подані позивачем, відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі з урахуванням заявлених позовних вимог, а отже підстави для його застосування у суду також відсутні.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплант" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили 18.01.2019 року та відповідно до ст. 256 та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 18.01.2019 року.