РІШЕННЯ

09 січня 2019 року Справа № 913/521/18

Провадження №13/913/521/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО», м. Костянтинівка Донецької області

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 221 396 грн 75 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля» (далі - відповідач) заборгованість в сумі 191 250 грн 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 22 758 грн 75 коп., 3% річних - 7 378 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 320 грн 95 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 527/548-У/12-16КУЮ від 12 грудня 2016 року, а саме відповідач не виконав оплату послуг у строк визначений у п.5 специфікації до договору № 527/548-У/12-16КУЮ від 12 грудня 2016 року.

Під час проведення підготовчого засідання представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги.

Відповідач про розгляд справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача знайомився з матеріалами справи.

11.12.2018 р. суд закрив підготовче засідання, та призначив справу до судового розгляду.

12.12.2018 р. до канцелярії суду надійшли заперечення від відповідача, в яких він просить суд залишити позовну заяву без розгляду відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України в зв'язку з наявністю в договорі поставки № 527/548-У/12-16КУЮ від 12 грудня 2016 року умов щодо вирішення спору третейським судом.

Зазначене клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду судом було відхилено, оскільки воно надійшло до суду вже після початку розгляду справи по суті.

Будь яких інших заперечень від відповідача не надходило.

08.01.2019 р. від позивача надійшли наступні документи:

Оригінал договору № 527/548-У/12-16КУЮ від 12 грудня 2016 року на 7 арк;

Оригінал Товарно-транспортна накладна № Р1 від 19.01.2017 року на 1 арк;

Завірена копія податкової накладної № 2 від 19.01.2017 року на 1 арк;

Оригінал рахунку на оплату № 1 від 19.01.2017 року на 1 арк;

Позивачем подане клопотання про повернення зазначених документів після розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

12.12.2016 р. між ПАТ «Краснодонвугілля» та ТОВ «Виробнича компанія ТЄТЗ-ІНВЕСТ», яке у подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» був укладений договір № 527/548-У/12-16 КУО на поставку матеріалів.

Згідно специфікації № 1054/1/12-16 до договору позивач зобов'язався поставити відповідачу:

№ п/пНайменуванняКількістьЦіна без ПДВ, грнВартість без ПДВ, грн
1Пускатель ПВИТ-80МВРК166925,0066925,00
2Пускатель ПВИТ-320МВ-3157800,0057800,00
3Пускатель ПВИТ-32М134650,0034650,00
Сума:149375,00
ПДВ 20%31875,00
Разом:191250,00

Згідно п. 2 специфікації товар повинен бути поставлений автотранспортом позивача до складу відповідача м. Краматорськ/ м. Кривій Ріг.

Відповідно до п.5 специфікації, строк оплати товару на протязі 90 днів з моменту поставки.

Відповідно товарно-транспортної накладної № Р1 від 19 січня 2017 року позивач поставив ресурси відповідачу в кількості трьох штук на загальну суму 191 250 грн., на склад відповідача в м. Кривий Ріг, як це передбачено п. 3.1, 3.2 договору та відповідності з Специфікацією.

Позивач зазначає, що у встановлений специфікацією строк відповідач товар не оплатив.

Надаючи нормативно-правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Надані позивачем до матеріалів справи докази підтверджують, що між сторонами виникли правовідносини з поставки товару на загальну суму 191250 грн. 00 коп.

Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Враховуючи, що в п.5 специфікації відповідач зобов'язався здійснювати оплату за товар у повному обсязі не протязі 90 календарних дні з дати поставки продукції, суд констатує, що строк оплати товару згідно товарно-транспортної накладної № Р1 від 19 січня 2017 року на суму 191250 грн. 00 коп. сплинув 20.04.2017 р.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач стверджує, що відповідач за отриманий товар не розрахувався, борг за договором поставки становить 191250 грн. 00 коп.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про оплату вартості отриманого за договором поставки товару.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань за договором поставки на суму 191250,00 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги в частині інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором поставки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на предмет відповідності вимогам договору поставки та чинного законодавства, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за період з 29.04.2017 р. по 14.08.2018 р. 3% річних в сумі 7388 грн. 00 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Втім, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за допомогою калькулятора «Ліга», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат за період з квітня 2017р. по серпень 2018 р. підлягають частковому задоволенню - в сумі 21037 грн. 50 коп., оскільки позивач безпідставно здійснив нарахування втрат від інфляції за квітень 2017 р. За таких обставин в задоволенні вимог, щодо стягнення 1721 грн. 25 коп. слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись вимогами ч. 9 ст. 129 ГПК України, та враховуючи, що спір у даній справі доведено до суду у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, витрати на сплату судового збору суд покладає на відповідача в повному обсязі в сумі 3320 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. 95 Господарського процесуального кодексу України після огляду та дослідження речових доказів вони повертаються особам, від яких вони були одержані, якщо такі особи заявили про це клопотання і якщо його задоволення можливе без шкоди для розгляду справи. Речові докази повертаються після набрання рішенням суду законної сили.

За таких обставин після набрання рішенням суду законної сили позивачу належить повернути:

Оригінал договору № 527/548-У/12-16КУЮ від 12 грудня 2016 року на 7 арк;

Оригінал Товарно-транспортна накладна № Р1 від 19.01.2017 року на 1 арк;

Оригінал рахунку на оплату № 1 від 19.01.2017 року на 1 арк;

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст.253, 254, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 692, 712 ЦК України та керуючись ст.ст. 95, 220, 232-233, 236-238, 241 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля» поштовий індекс 93404 вул. Енергетиків б. 54 м. Сєвєродонецьк Луганська область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» поштовий індекс 85103 вул. Олекси Тихого б. 3 м. Костянтинівка, Донецька область борг в сумі 191250 грн. 00 коп. 3% річних - 7388 грн. 00 грн., втрати від інфляції - 21037 грн. 50 коп., витрати по сплаті судового збору - 3320 грн. 95 коп.

3. В решті вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія ЕЛТЕКО» поштовий індекс 85103 вул. Олекси Тихого б. 3 м. Костянтинівка, Донецька область після набрання рішенням суду законної сили:

Оригінал договору № 527/548-У/12-16КУЮ від 12 грудня 2016 року на 7 арк;

Оригінал Товарно-транспортна накладна № Р1 від 19.01.2017 року на 1 арк;

Оригінал рахунку на оплату № 1 від 19.01.2017 року на 1 арк;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлені ст.ст. 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 11.01.2019 р.

Суддя Б.В. Яресько