ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
16.01.2019р. Справа №905/2140/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-трейдинг 17", м.Костянтинівка
до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод",
м.Краматорськ
про стягнення заборгованості в сумі 104136,65 грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Хохуля М.С.
Представники сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
В засіданні суду брали участь:
Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.11.2018р. відкрите провадження у справі №905/2140/18, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 04.12.2018р. об 11.45 год.
03.12.2018р. відповідачем надане клопотання про відкладення підготовчого засідання.
В судове засідання 04.12.2018р. представники сторін не з'явились.
Ухвалою від 04.12.2018р. було відкладено розгляд справи на 20.12.2018 року о 12:30 год.
17.12.2018р. від позивача в порядку ст.46 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 708,29 грн., трьох процентів річних в сумі 2124,86 грн. та інфляції в сумі 5553,50 грн.
В судове засідання 20.12.2018р. представник позивача не з'явився. Відповідач в судовому засіданні надав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, лист про долучення платіжного доручення та відзив на позовну заяву.
Ухвалою від 21.12.2018р. по справі №905/2140/18 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.01.2019 року о 12:00 год.
В судове засідання 16.01.2019р. представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
За приписом ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Виходячи з того, що заява позивача від 17.12.2018р. про зменшення позовних вимог надана суду 17.12.2018р., а перше судове засідання у справі відбулося 04.12.2018р., за висновками суду, позивачем пропущено відповідний процесуальний строк.
Згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Відповідного клопотання чи заяви про відновлення процесуального строку на зменшення позовних вимог позивачем до матеріалів справи не надано.
За таких обставин, заява позивача від 17.12.2018р. про зменшення позовних вимог підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Одночасно, за приписами статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
За результатами дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 708,29 грн., 3% річних в сумі 2124,86 грн., інфляції в сумі 5553,50 грн. не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому має бути прийнята судом.
До прийняття відмови позивача від позову господарським судом у відповідності з вимогами ст.ст.191, 231 Господарського процесуального кодексу України перевірено повноваження представника позивача на вчинення вказаних дій. Одночасно, суд розяснює останньому, що наслідками вчинення відповідних процесуальних дій є унеможливлення повторного звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За таких обставин, провадження у справі в частині вимог про стягнення пені в сумі 708,29 грн., 3% річних в сумі 2124,86 грн., інфляції в сумі 5553,50 грн. підлягає закриттю згідно п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи ті обставини, що спір у справі виник внаслідок неправомірних дій останнього.
Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги в сумі 4000,00 грн.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти стягнення вищевказаних витрат заперечив, посилаючись на необґрунтованість заявленої до стягнення суми та її неспіврозмірність з обсягом наданих юридичних послуг по даній справі, заявив про зменшення вказаних витрат.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2018р. між позивачем (замовник) та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги №3/150, за умовами якого адвокат зобовязався за дорученням замовника надати правову допомогу при розгляді в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій справ, що стосуються замовника.
Згідно з п.3.1 договору вартість послуг адвоката за цим договором визначається в додатках доданого договору. Платежі здійснюються шляхом передачі готівкових коштів адвокату на підставі підписаного акту виконаних робіт чи будь-яким іншим способом, що не суперечить чинному законодавству.
Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як встановлено, згідно наявних в матеріалах справи детального розрахуну вартості наданих послуг адвоката, акту приймання передачі наданих послуг від 06.11.2018р., підписаного між замовником та адвокатом, останнім надано послуг на загальну суму 4000,00 грн. Відповідно до наданої квитанції прибуткового касового ордеру №б/н, оплата за фактичні витрати адвоката в сумі 4000,00 грн. сплачена позивачем.
При цьому, за висновками суду, витрати позивача на послуги адвоката є співмірними з розміром заявлених позовних вимог, відповідачем доказів зворотнього суду не представлено.
Отже, розмір витрат позивача на правову допомогу підтверджений документально в сумі 4000,00 грн., з огляду на що, підлягає стягненню з відповідача.
За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 118, 119, 123, 126, 129, 191, п.п.2, 4 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
УХВАЛИВ:
Ухвалу підписано 16.01.2019р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Суддя Г.В. Левшина