ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2019

Справа № 910/15429/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "КОРН-ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" про стягнення 38 282 ,57 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 38 282,57 грн. заборгованості за договором оренди №03/01-15 від 01.01.2015 року, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 651, 652, 782 ЦК України та ст. 188 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "КОРН-ЛТД" (надалі – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (надалі – орендар) укладено договір оренди № 03/01-15 (надалі – договір).

Згідно п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в користування частину асфальтобетонного майданчика, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104-А, загальною площею 10,00 (десять) кв.м. (надалі – майно), що знаходиться на території міського автомобільного ринку «Центральний».

Пунктом 5.3 договору передбачено, що обчислення орендної плати починається з дня підписання акту прийому - передачі.

Відповідно п. 5.6. передбачено, що сплата орендних платежів проводиться орендарем щомісячно на підставі рахунку-фактури орендодавця, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати одержання відповідного рахунку, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця.

Згідно додатку № 2 договору орендар сплачує на користь орендодавця орендну плату у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. на місяць.

Згідно 5.2. договору орендна плата є фіксованим платежем, в який включено плату за користування майном, земельною ділянкою (амортизаційних відрахувань та витрат орендодавця, пов'язаних із сплатою земельного податку пропорційно площі орендованого майна), який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до п. 5.2. договору до суми орендної плати не включаються витрати за спожиті орендарем комунальні послуги, та послуги зв'язку, інші супутні послуги за погодженням сторін. Ці витрати сплачуються орендодавцем, але підлягають обов'язковій компенсації орендарем орендодавцю у повному обсязі на підставі рахунку-фактури орендодавця, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати одержання відповідного рахунку, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця.          ;

У відповідності до п. 7.3. договору орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити оренду плату.

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна, який є невід'ємною частиною договору оренди, та копія якого міститься в матеріалах справи.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 01.01.2015 року та наданим позивачем розрахунком за період з березня по липень 2017 року (включно) підтверджується наявність заборгованості відповідача з оплати за оренду приміщення у розмірі 35 000,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості, або доказів повернення майна з оренди відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь 35 000,00 грн. основного боргу обґрунтовані та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань зі сплати оренди, позивачем нараховано відповідачеві 3% річних на загальну суму 440,14 грн. та інфляційні втрати на загальну суму 2 075,50 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 440,14 грн. та інфляційні втрати на загальну суму 2 075,50 грн. обґрунтовані та позов у цій частині вимог також підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 12.4. договору за затримку сплати орендної плати орендар на користь орендодавця сплачує пеню у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день затримки платежу.

На підставі вищезазначених умов договору, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 766,93 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (03056, м. Київ, Борщагівська, 145, оф. 189, код 30753866) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "КОРН-ЛТД" (03131, м. Київ, Столичне шосе 104-а, код 16472861) 35 000 (тридцять п’ять тисяч) грн. основного боргу, 440 (чотириста сорок) грн. 14 коп. 3 % річних, 2 075 (дві тисячі сімдесят п’ять) грн. 50 коп. інфляційних втрат, 766 (сімсот шістдесят шість) грн. 93 коп. пені та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 21.01.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна