ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.01.2019 Справа № 920/834/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Коваленко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Молодецької В.О.,

розглянувши справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада СТС" (вул. Некрасова, 1в, м. Гірське, Луганська область, 93292, код 38183682)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя" (вул. Курська, буд. 18, м. Суми, 40020, код 34327895)

про стягнення 214 079 грн 23 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Ватула В.І. адвокат, свідоцтво серії СМ №000544 від 05.09.2018, довіреність від 07.05.2018,

УСТАНОВИВ:

Позивач 18.10.2018 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 214079 грн 23 коп. заборгованості за договором з надання послуг по перевезенню вантажу № 06/09-2017 від 06.09.2017 (надалі - Договір), а також судові витрати по справі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він на виконання умов Договору надав відповідачу послуги з перевезення, однак відповідач послуги не оплатив, чим порушив умови Договору та норми чинного законодавства.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, проте представник відповідача в судовому засіданні усно зазначив, що позовні вимоги визнає.

Щодо поданих сторонами заяв та клопотань.

04.12.2018 відповідач подав клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 11.12.2018 було задоволено вказане клопотання та призначено судове засідання до розгляду справи по суті на 08.01.2019.

Також, відповідачем 04.12.2018 було подано клопотання, в якому він просить суд відмовити позивачу у частині задоволення вимог щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаного клопотання відповідачем 08.01.2019 було подано додаткові пояснення.

Інших процесуальних дій судом не вчинялось.

Суд, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Між сторонами 06.09.2017 було укладено договір з надання послуг по перевезенню вантажу № 06/09-2017. Вищезазначений факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору (а.с.21).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов'язується виконати, а відповідач прийняти та оплатити послуги з перевезення цегляної сировини з Верхньосироватського родовища.

Позивач розпочав роботи (послуги) 06.09.2017 - в день підписання Договору.

Згідно до п. 4.2 Договору остаточна вартість послуг за Договором встановлюється сторонами у акті здачі-приймання наданих послуг, підписаних сторонами за цим Договором.

Позивач надав послуги на загальну суму 214079 грн. 23 коп. - перевіз 5521,22 тон вантажу. Вищезазначені факти підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних №№ 001529, 001530, 001529, 001530, 001530 (а.с.16-20).

Відповідач прийняв послуги від позивача, про що сторони склали акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 4 від 10.09.2017. Вищезазначений факт підтверджується підписаним сторонами без заперечень та скріпленим печатками сторін актом, який міститься в матеріалах справи (а.с.22).

11.09.2018 позивач направив відповідачу вимогу про сплату суму боргу, а відповідач вимогу отримав 18.09.2018. Вищезазначений факт підтверджується копією вимоги та доказами направлення та отримання вимоги (а.с.23-25).

Оскільки позивач кошти в сумі 214079 грн. 23 коп. не сплатив, чим порушив умови Договору (підстава позову), то позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення боргу (предмет позову).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем всі вищезазначені факти належними та допустимими доказами не спростовано, доказів сплати боргу не надано, факт надання послуг та заборгованості представник відповідача визнає.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд дійшов до наступних висновків.

Між сторонами виникли господарські відносини з перевезення вантажу, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 306-316 ГК України.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі N 1-26/2011 та Рішенням Конституційного суду України від 1 грудня 2004 року по справі N 1-10/2004 сторони при виконання договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови Договору, а не ухилятись від виконання обов'язків з формальних причин.

Судом встановлено, що сторони уклали Договір, яким передбачено обов'язок позивача надати послуги з перевезення вантажу, а відповідача прийняти послуги та сплатити за них. Позивачем обов'язок з надання послуг виконаний. Відповідачем зустрічне зобов'язання по оплаті не виконано - не сплачено 214079 грн 23 коп., чим порушено умови Договору та норми чинного законодавства.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 214079 грн 23 коп. боргу є правомірною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач, як доказ надання правової допомоги, надає суду копію договору № 01/09-1 від 01.09.2018, який укладений між ним та фізичною особою - підприємцем (а.с.12).

Згідно до ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Винагорода адвоката за нормами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлюється у формі гонорару та визначається у договорі про надання правової допомоги.

Крім того, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» здійснення адвокатської діяльності у формі ФОП не передбачено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, крім адвокатської діяльності, займається підприємницькою діяльністю, а саме зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Проте договір про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_3 та позивачем укладено не було, а наданий до матеріалів справи договір - це договір про надання юридичних послуг із фізичною особою-підприємцем.

Оскільки з наданих доказів вбачається, що мало місце надання юридичних послуг фізичною особою-підприємцем, то вимога позивача про стягнення з відповідача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу є неправомірною, необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Стосовно витрат позивача зі сплати судового збору.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При звернення з позовною заявою позивачем було сплачено 3211 грн 20 коп. судового збору. Вищезазначений факт підтверджується платіжним дорученням № 436 від 05.10.2018 (а.с.10).

Враховуючи те, що судом встановлено факт визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, 50% сплаченого судового збору підлягають поверненню з державного бюджету на користь позивача, 1 605 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада СТС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя" про стягнення 214079 грн 36 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамейя" (вул. Курська, буд. 18, м. Суми, 40020, код 34327895) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада СТС" (вул. Некрасова, 1в, м. Гірське, Луганська область, 93292, код 38183682) 214079 грн 23 коп. заборгованості, 1605 грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Тріада СТС» (вул. Некрасова, 1в, м. Гірське, Луганська область, 93292, код 38183682) з державного бюджету (УДКС у м. Суми; код 37970593; Казначейство України; МФО 899998; рахунок 3032; код класифікації доходів бюджету 22030101) 1 605 грн. 50 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 436 від 05.10.2018.

4. В частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада СТС" про стягнення з відповідача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

5. Видати позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріада СТС" - наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.01.2019.

Суддя О.В. Коваленко