ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2863/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк народний капітал", м.Київ
до Фізичної особи-підприємця Єгоршина Віктора Георгієвича, м. Харків
про стягнення коштів 886 223,54 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Народний Капітал" звернулось до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця Єгоршина Віктора Георгієвича про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 886 223,54 грн, з яких: частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік у розмірі 177 108,74 грн, частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік у розмірі 200 000,00 грн. та частину простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року у розмірі 509 114,80 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №31-1/15-К від 02.04.2015 та додатковими угодами до нього в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Народний Капітал" залишено без руху та установлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання господарському суду Харківської області у строк 5 днів з дня вручення даної ухвали детального розрахунку заборгованості з зазначенням періодів її нарахування.

Позивач (вх. №2413 від 30.10.2018) надав суду докази усунення обставин, які стали підставами для винесення ухвали господарського суду Харківської області від 24.10.2018. Крім цього, у заяві повідомив про допущену позивачем в прохальній частині позовної заяви помилку, у зв'язку із чим частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту у розмірі 200 000,00 грн. просить вважати нарахованою за 2017 рік.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2018 відкрито провадження по справі, постановлено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготоче засідання на 28.11.2018.

28.11.2018 представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву (вх.№33343).

В судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 28.11.2018 про відкладення підготовчого засідання на 18.12.2018.

13.12.2018 позивач до суду надав відповідь на відзив (вх.34807).

В судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 18.12.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.01.2019.

В судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 08.01.2019 про відкладення розгляду справи по суті на 10.01.2019.

У судове засідання 10.01.2019 представник позивача не з'явився, проте, 04.01.2019 від представника позивача надійшло клопотання (вх. №22) про проведення судового засідання без участі представника позивача, за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

02 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ" (надалі - Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Єгоршиним Віктором Георгієвичем (надалі - Позичальник) було укладено кредитний договір №31-1/15-К, а також були укладені Додаткові угоди № 1 від 24.12.2015 та № 2 від 10.08.2016 до вказаного кредитного договору № 31-1/15-К від 02.04.2015 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 10.08.2016), кредитор "03" квітня 2015 року надає Позичальнику кредит, а саме надає останньому грошові кошти у сумі 20000000,00 грн. (далі - Кредит) на поточну діяльність, а Позичальник зобов'язується повністю повернути кредитору отриманий Кредит до 23 квітня 2025 року (включно) та сплачувати 17,00 (Сімнадцять) процентів річних від суми Кредиту у порядку, визначеному цим Договором відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку №2 до Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору Кредитор надає кредит на підставі письмової заяви позичальника шляхом переказу грошових коштів з позичкового рахунку НОМЕР_2, в AT "Банк народний капітал" м. Києва, МФО 322432 на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_2, в AT "Банк народний капітал" м. Києва, МФО 322432 або сплати платіжних документів, наданих позичальником, безпосередньо з позичкового рахунку.

Відповідно до п. 3.2. Договору за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору нараховані за правилами цього договору проценти за ставкою, вказаною в п. 1.1 цього договору. Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом у гривнях.

Згідно з п. 3.4. Договору проценти за користування Кредитом позичальник щомісячно сплачує платіжним дорученням на рахунок кредитора не пізніше останнього робочого дня місяця зі своїх поточних рахунків.

Пунктом 3.6. Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 24.12.2015) передбачено, що позичальник зобов'язаний до 23 квітня 2025 року (включно) погасити Кредит шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок, вказаний у п.3.1. цього Договору, відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку №2 до Договору.

Пунктом 3.8. Договору передбачено, що погашення (повернення) Кредиту сплата процентів за користування Кредитом, сплата пені та штрафу відповідно до Кредитного договору здійснюється у наступній послідовності:

-в першу чергу - погашення простроченої заборгованості за процентами за користування Кредитом;

-в другу чергу - погашення простроченої заборгованості за Кредитом;

-в третю чергу - погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами;

-в четверту чергу - погашення строкової заборгованості за Кредитом;

-в п'яту чергу - погашення заборгованості за пенею та штрафом, що передбачені умовами Кредитного договору.

Цей Договір починає діяти з моменту його укладення та надання Кредиту і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань перед Кредитором по погашенню суми Кредиту, сплаті процентів за користування Кредитом, визначених відповідно до цього Договору, сплаті штрафу та/або пені, згідно з цим Договором (п.12.7. Договору).

Відповідач отримав 03 квітня 2015 року від позивача грошові кошти у сумі 20000000,00 грн., що не заперечується відповідачем та в той же день відповідачем отримані кошти переказані на власний рахунок, відкритий в АТ "УкрСиббанк", що підтверджується меморіальним ордером №34 від 03.04.2015 на суму 10000000,00 грн. та меморіальним ордером №35 від 03.04.2015 на суму 10000000,00 грн. (арк.34)

01.03.2017 позивач направив відповідачу вимогу про сплату простроченої заборгованості у сумі 1036223,54 грн., в тому числі:

- прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку №2 до Кредитного договору, яка становить 527 108,74 грн.;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року (включно) становить 509 114,80 грн.

Станом на 31 січня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 22 791 357,51 грн., з якої прострочена заборгованість - 6291 357,51 грн., а саме:

- поточна заборгованість по сплаті основної суми кредиту становить 16 500 000,00 грн.;

- прострочена заборгованість по сплаті основної суми кредиту становить 2 027 108,74 грн.;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2018 року становить 3 417 109,45 грн;

- пеня за не погашення заборгованості по кредиту становить 108 100,88 грн.;

- 3 проценти річних з простроченої суми кредиту за період з 01.01.2017 по 31 січня 2018 року становить 20 978,23 грн.;

- 3 проценти річних з суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.02.2017 по 31.01.2018 становить 51 328,98 грн.;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по простроченій сумі кредиту за період з 01.01.2017 по 31.01.2018 року становить 103 537,70 грн.;

- інфляційне збільшення суми заборгованості по сплаті прострочених нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.02.2017 по 31.01.2018 року становить 233 022,51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2018 по справі №922/429/18 задоволено позов Публічного акціонерного товариство "БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ" та стягнуто з Фізичної особи - підприємця Єгоршина Віктора Георгієвича на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ" частину заборгованості за кредитним договором №31-1/15-К від 02.04.2015 у розмірі 617500,99 грн., з яких: 350000,00 грн. - частина простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік та 267500,99 грн. - частина простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2017 року, 9262,51 грн. судових витрат по сплаті судового збору та витрат, пов'язаних з поданням позову до суду в розмірі 48 грн.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

В своїй позовній заяві, з наявної заборгованості, Позивач просить суд стягнути з Відповідача частину заборгованості за Кредичним договором №31-1/15-К від 02.04.2015 року у розмірі 886 223,54 грн, а саме:

- частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік у розмірі 177 108,74 грн;

- частину простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2017 рік у розмірі 200 000,00 грн;

- частину простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року у розмірі 509 114,80 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 1054, частиною 1 ст. 1055, частиною 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи заяв відповідача, меморіальних ордерів та банківських виписок, банк належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за умовами кредитного договору № 31-1/15-К від 02.04.2015 надав позичальнику грошові кошти у загальній сумі 20000000,00 грн.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1.1 Договору №31-1/15-К від 02.04.2015 термін користування кредитними коштами встановлюється до 23.04.2025 (включно).

Враховуючи вищевикладене та не надання відповідачем доказів належного виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача частини простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік у розмірі 177 108,74 грн. та частини простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2017 рік у розмірі 200 000,00 грн. є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п. 1.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 10.08.2016), кредитор "03" квітня 2015 року надає Позичальнику кредит, а саме надає останньому грошові кошти у сумі 20000000,00 грн. (далі - Кредит) на поточну діяльність, а Позичальник зобов'язується повністю повернути кредитору отриманий Кредит до 23 квітня 2025 року (включно) та сплачувати 17,00 (Сімнадцять) процентів річних від суми Кредиту у порядку, визначеному цим Договором відповідно до графіку платежів, наведеному у Додатку №2 до Договору.

Як вбачається з наданої позивачем банківської виписки по рахунку ФОП Єгоршина Віктора Георгієвича, останній з січня 2017 року перестав оплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Позивачем правомірно здійснено розрахунок заборгованості ФОП Єгоршина Віктора Георгієвича за відсотками за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року яка становить 509 114,80 грн., таким чином вимога щодо стягнення з відповідача частини простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року у розмірі 509 114,80 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що надані позивачем меморіальні ордери не можуть вважатись первинними бухгалтерськими документами, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, яке затверджене постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003р. №254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 р. за №559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції та їх обов'язкові реквізити.

У пункті 4.4. глави 4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що залежно від виду операції та типу контрагентів первинні документи банку (паперові та електронні) класифікують за такими ознаками: а) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); б) за змістом: касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку) (п. 4.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України).

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п.5.6. цього Положення).

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

З огляду на наведене, меморіальні ордери та банківські виписки по рахунку ФОП Єгоршина Віктора Георгієвича є належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, що підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором, надання відповідачу/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та не виконання останнім своїх грошових зобов'язань за зазначеним кредитним договором.

Суд також зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 293,36 грн., відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Єгоршина Віктора Георгієвича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ" (03067, м.Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 4, ) частину заборгованості за кредитним договором №31-1/15-К від 02.04.2015 у розмірі 886223 грн. 54 коп., з яких: 177 108 грн. 74 коп. - частина простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2016 рік, 200 000 грн. 00 коп. - частина простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за 2017 рік, 509 114 грн. 80 коп. - частина простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 293 грн. 36 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Публічне акціонерне товариство "БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ" (03067, м.Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 4, ).

Відповідач - Фізична особа - підприємець Єгоршин Віктор Георгієвич (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Повне рішення складено 14.01.2019 р.

Суддя С.Ч. Жельне