ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.01.2019                               № 905/127/19                                                                                                                                                                 Господарський суд Донецької області у складі судді Стукаленко К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області, м.Волноваха, Донецька область, в інтересах держави в особі

позивача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, в особі Управління Укртансбезпеки у Запорізькій області, м. Запоріжжя, Запорізька область

до Приватного підприємства «Восток-Транс», с. Зачатівка, Донецька область

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 2849,50євро, що станом на дату розрахунку за курсом НБУ еквівалентно 88975,05грн, –

ВСТАНОВИВ:

Керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області, м. Волноваха, Донецька область, в інтересах держави в особі позивача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, в особі Управління Укртансбезпеки у Запорізькій області, м.Запоріжжя, Запорізька область, звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Приватного підприємства «Восток-Транс», с. Зачатівка, Донецька область, про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 2849,50євро, що станом на дату розрахунку за курсом НБУ еквівалентно 88975,05грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідачем надавалися послуги з внутрішніх вантажних перевезень з перевищенням параметрів вантажу без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: за відсутності дозволу, який надає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням великовагових параметрів або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, про що складено акт №0013775 від 27.07.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

В обґрунтування представництва інтересів держави у суді керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області посилається на те, що Укртрансбезпекою не вжито заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з Приватного підприємства «Восток-Транс» плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, що в порушення інтересів держави тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відсутність доведених підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі № 806/1000/17, від 10.05.2018р. у справі № 910/18283/17, не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до ст.7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (п.п. 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

З метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, у п. 1 якого вказано, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті (підп. 1 п. 4. Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи ( п.8 Положення).

Серед матеріалів позовної заяви наявний лист Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області №5351/25-18 від 26.09.2018, адресований прокуратурі Донецької області, про розгляд можливості щодо представництва держави в особі Укртрансбезпеки в суді в порядку цивільного та/або господарського судочинства з питання стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування.

В обґрунтування представництва прокуратурою в позовній заяві, зокрема, зазначено, що Укртрансбезпека, маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернулася, у зв’язку з чим прокуратурою подано до суду даний позов.

Пунктом 26 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Враховуючи положення Закону України «Про автомобільний транспорт», п.1, пп.27 п.5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Державна служба України з безпеки на транспорті має повноваження на стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Отже, органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з безпеки на транспорті. Остання є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

В свою чергу, у позовній заяві не наведено обставини, які унеможливлюють або перешкоджають Державній службі України з безпеки на транспорті самостійно захистити інтереси держави. Посилання керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області лише на те, що уповноважений орган не здійснює відповідні повноваження, на думку суду, для прийняття позовної заяви до розгляду не є достатніми, оскільки за змістом абз. 2 ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ст.ст.73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання належних та допустимих доказів. Зокрема, такими доказами можуть бути: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків. Аналогічний висновок викладений у постановах ВГСУ від 02.08.2017р. по справі № 922/2885/16, від 16.08.2017р. по справі № 906/1243/16.

За таких обставин, враховуючи відсутність доведених підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів керівнику Волноваської місцевої прокуратури Донецької області на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області, м.Волноваха, Донецька область, в інтересах держави в особі позивача Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, в особі Управління Укртансбезпеки у Запорізькій області, м.Запоріжжя, Запорізька область, до Приватного підприємства «Восток-Транс», с.Зачатівка, Донецька область, про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 2849,50євро, що станом на дату розрахунку за курсом НБУ еквівалентно 88975,05грн., і додані до неї документи повернути керівнику Волноваської місцевої прокуратури Донецької області, м. Волноваха, Донецька область.

Відповідно до ст.ст.235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в апеляційному порядку; апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (складення повного тексту ухвали).

Додаток: позовна заява №05-81-9495вих. від 26.12.2018 з додатками, у тому числі платіжне доручення від 13.12.2018 №3824 на суму 1762грн., всього на 37арк., поштовий конверт.

Суддя К.І. Стукаленко