ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2016/13

Господарський суд Одеської області

У складі головуючого судді Желєзної С.П.,

Судді Волкова Р.В., судді Погребної К.Ф.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №08 від 09.01.2019р.;

Від відповідача: не зявився;

Від органу ДВС: ОСОБА_3 за довіреністю №123 від 09.01.2019р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-6424/18 від 19.12.2018р.) про розяснення судового рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк „Аркада до товариства з обмеженою відповідальністю „Лазурне узбережжя про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Одеської області знаходилась справа №916/2016/13 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк „Аркада (далі то тексту ПАТ „Аркада) до товариства з обмеженою відповідальністю „Лазурне узбережжя (далі по тексту ТОВ „Лазурне узбережжя) про звернення стягнення на предмет іпотеки, за результатами розгляду якої судом 24.11.2016р. було винесено рішення, залишене в силі постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р., яким позовні вимоги ПАТ „Аркада було задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №В1-Ф від 20.09.2006р. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 27 839 943 грн.; розподілено судові витрати зі сплати судового збору.

12.12.2016р. господарським судом у порядку ст. 116 ГПК України було видано відповідні накази.

19.12.2018р. до суду надійшла заява від державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області у порядку ст. 245 ГПК України про розяснення рішення господарського суду Одеської області від 24.11.2016р. по справі №916/2016/13.

В обґрунтування поданої заяви органом державної виконавчої служби було зауважено, що оцінка майна , яка була проведена в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду по даній справі, складає 183 952 514,00 грн. та є більшою у порівнянні із початковою ціною предмета іпотеки, яка визначена у резолютивній частині рішення господарського суду від 24.11.2016р., що є підставою для розяснення такого рішення у порядку, передбаченому ст. 245 ГПК України.

Ухвалою від 21.12.2018р. судом було прийнято заяву Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області для розгляду у судовому засіданні, явку учасників судового процесу та органу державної виконавчої служби визнано обовязковою.

ПАТ „Аркада заперечувало проти задоволення поданої державним виконавцем заяви, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Письмових пояснень на подану органом державної виконавчої служби заяву про розяснення судового рішення від ТОВ „Лазурне узбережжя до суду не надходило.

Розглянувши заяву державного виконавця про розяснення судового рішення, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 2 ст. 19, ст. 129-1 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон України Про виконавче провадження) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Відповідно до ст. 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення. Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

З поданої Другим Київським відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області заяви про розяснення судового рішення вбачається, що підставою для звернення державного виконавця до суду є невідповідність ринкової вартості предмета іпотеки, яка визначена субєктом оціночної діяльності станом на 24.04.2018р. на замовлення державного виконавця, початковій ціні предмета іпотеки, вказаній у рішенні господарського суду від 24.11.2016р. по даній справі.

Верховним Судом у постанові від 17.12.2018р. по справі № 924/1389/13 наголошено, що виходячи із змісту статті 245 ГПК України роз'яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку, що у поданій державним виконавцем заяві фактично порушується питання щодо встановлення порядку примусового виконання рішення господарського суду від 24.11.2016р. по даній справі, яке не підлягає розгляду із застосуванням приписів ст. 245 ГПК України. При цьому, господарський суд зауважує, що подана державним виконавцем заява взагалі не містить будь-яких посилань на існування неясності судового рішення. Дослідження питання правомірності реалізації іпотечного майна за ціною, відмінною від ціни, вказаної у резолютивній частині судового рішення, в даному випадку, фактично матиме наслідком дослідження судом тих питань, які не були предметом судового розгляду під час вирішення спору по суті.

Підсумовуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розяснення рішення господарського суду від 24.11.2016р. по даній справі з мотивів, наведених у заяві Другим Київським відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області, що має наслідком необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 234, 245 ГПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про розяснення рішення господарського суду Одеської області від 24.11.2016р. по справі №916/2016/13 Другому Київському відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Повний текст ухвали складено 17.01.2019р.

Головуючий - С.П. Желєзна

Суддя Р.В. Волков

Суддя К.Ф. Погребна