ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1654/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства „ЛІКОМ до Товариства з обмеженою відповідальністю „САГІТТА-Т про стягнення 82394,84 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2018 р. (суддя Дяченко Т.Г.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1654/18, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 10.09.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2018 р. задоволено усне клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.10.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 р. задоволено письмове клопотання позивача, здійснено заміну первісного відповідача Виробничо-комерційної фірми „ЮНА-СЕРВІС у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю належним відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю „САГІТТА-Т, відкладено підготовче засідання на 09.11.2018 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 06.11.2018 р. № 650 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 916/1654/18 на підставі п.4.2.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області в редакції від 14.06.2018 р. (протокол № 17-05/2018) у звязку з перебуванням судді Дяченко Т.Г. з 05.11.2018 р. на тривалому лікарняному (відпустка у звязку з вагітністю та пологами).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.11.2018 р. справу № 916/1654/18 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Лічману Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2018 р. суддею Лічманом Л.В. прийнято справу № 916/1654/18 до свого провадження, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 03.12.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01.2019 р.

Позивач повідомлений про час і місце засідань господарського суду, що підтверджується, зокрема, повідомленнями про вручення поштових відправлень, письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Приватного підприємства „ЛІКОМ.

Ухвали Господарського суду Одеської області, надіслані на адресу відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись до суду з відмітками поштової установи про те, що організація відсутня. З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,САГІТТА-Т вважається належним чином повідомленим про час і місце засідань суду, тому неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 08.01.2019 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Приватне підприємство „ЛІКОМ (далі ПП „ЛІКОМ) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Виробничо-комерційної фірми „ЮНА-СЕРВІС у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ) про стягнення заборгованості у розмірі 82394,84 грн, з яких 60509,86 грн основного боргу, 9291,88 грн пені, 2802,34 грн 3% річних, 9790,76 грн інфляційних нарахувань, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору поставки з відстрочкою платежу від 01.05.2015 р. № 37/15 в частині оплати вартості поставленого товару.

Обґрунтовуючи позов, ПП „ЛІКОМ посилається на приписи ст.193 ГК України, ст.ст.526,527,530,536,546,549,625 ЦК України, умови названого вище договору, видаткові та товарно-транспортні накладні, а також накладні, які свідчать про часткове повернення товару, банківські виписки в підтвердження часткової оплати заборгованості, угоду про залік взаємних зустрічних вимог від 22.03.2017 р., претензію від 17.07.2018 р. з доказами її надсилання відповідачу тощо.

ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ у відзиві на позовну заяву зазначила про те, що ПП „ЛІКОМ під час подачі позову не враховано факт існування договору переведення боргу від 01.03.2018 р., відповідно до якого грошове зобовязання за договором поставки з відстрочкою платежу від 01.05.2015 р. № 37/15 переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю „САГІТТА-Т (далі ТОВ „САГІТТА-Т), у звязку з чим позовні вимоги до ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ не підлягають задоволенню.

ПП „ЛІКОМ подано до суду письмове клопотання, згідно якого просить здійснити заміну первісного відповідача ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ належним відповідачем ТОВ „САГІТТА-Т. Як вже вказано вище, це клопотання в засіданні суду 08.10.2018 р. господарським судом задоволено.

ТОВ „САГІТТА-Т письмовий відзив на позов не подало та жодного разу не скористалось наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, з огляду на що розгляд справи здійснено за відсутності його представника та за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

01.05.2015 р. між ПП „ЛІКОМ (Постачальник) та ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ (Покупець) укладено договір поставки з відстрочкою платежу № 37/15 (Договір № 37/15), згідно якого Постачальник зобовязується поставляти Покупцеві, а Покупець приймати і оплачувати товар у відповідності до умов даного договору (п.1.1 Договору № 37/15).

Оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) по даному договору Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту її отримання (п.4.1 Договору № 37/15 в редакції протоколу розбіжностей).

Даний договір укладено на невизначений термін і діє до його припинення за згодою сторін або на підставах, передбачених діючим законодавством… (п.8.1 Договору № 37/15).

На виконання Договору № 37/15 Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар (продукти харчування) на загальну суму 91739,14 грн з ПДВ, про що свідчать видаткові накладні від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 10091,57 грн, від 23.01.2017 р. № Лк-0014411 на суму 14693,16 грн, від 06.02.2017 р. № Лк-0025554 на суму 12068,08 грн, від 13.02.2017 р. № Лк-0031314 на суму 33409,51 грн, від 27.02.2017 р. № Лк-0043803 на суму 21476,82 грн.

ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ здійснено часткову оплату заборгованості за Договором № 37/15 в розмірі 5692,41 грн, доказом чого є банківська виписка від 03.03.2017 р. на суму 10000,00 грн (як вбачається з позовної заяви, в рахунок оплати названих в ній накладних зараховано 5692,41 грн, адже рештою оплат в розмірі 4307,59 грн погашено заборгованості за попередні періоди).

22.03.2017 р. (з боку ПП „ЛІКОМ підписана 22.05.2017 р.) між ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ та ПП „ЛІКОМ укладено угоду про залік взаємних зустрічних вимог № б/н (Угода б/н), відповідно до якої проведено залік взаємних зустрічних вимог за Договором № 37/15 та договором про надання послуг від 01.05.2015 р. № 111/01. В результаті заліку погашено борг за Договором № 37/15 на суму 21567,59 грн.

Крім того 07.04.2017 р. ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ здійснено повернення ПП „ЛІКОМ товару на загальну суму 3969,28 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною на повернення товару Постачальнику № ВН-Ц-014693.

01.03.2018 р. між ВКФ „ЮНА-СЕРВІС у вигляді ТОВ (Початковий боржник), ТОВ ,,САГІТТА-Т (ОСОБА_1 боржник) та ПП „ЛІКОМ (Кредитор) укладено договір переведення боргу б/н (Договір б/н), яким врегульовано відносини, повязані з заміною боржника (Початкового боржника) в зобовязанні, що виникло з Договору № 37/15, укладеного між Початковим боржником та Кредитором… (п.1 Договору б/н).

Початковий боржник передає ОСОБА_1 боржнику грошове зобовязання перед Кредитором в розмірі 60509,86 грн, яке виникло на підставі основного договору, а ОСОБА_1 боржник погоджується виконати зазначене грошове зобовязання (п.2 Договору б/н).

Грошове зобовязання, яке передається Початковим боржником ОСОБА_1 боржнику, встановлюється актом звірки взаєморозрахунків між Початковим боржником і Кредитором (п.3 Договору б/н).

З моменту вступу в силу даного договору ОСОБА_1 боржник приймає на себе обовязки і права Початкового боржника по Договору № 37/15 (п.5 Договору б/н).

Даний договір вважається укладеним і вступає в силу з моменту його підписання і скріплення печатками сторін (п.10 Договору б/н).

Договір № 37/15, угоду про залік взаємних зустрічних вимог, Договір б/н та видаткові накладні підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

Вказуючи на те, що заборгованість за Договором № 37/15 на теперішній час не погашена, ПП „ЛІКОМ звернулось до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобовязання, підставою яких є письмові договори поставки з відстрочкою платежу та переведення боргу.

При цьому ПП „ЛІКОМ як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обовязки та поставлено продукти харчування в період з 16.01.2017 р. по 27.02.2017 р., що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення видатковими накладними.

В свою чергу ТОВ ,,САГІТТА-Т як Новим боржником, до якого перейшли обовязки Покупця, в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України, умов договорів № 37/15 та б/н не оплачено вартість отриманого товару в сумі 60509,86 грн, не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України, п.4.1 Договору № 37/15, п.5 Договору б/н строк виконання цього грошового зобовязань настав.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 60509,86 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання… Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Кожна із сторін за кожен день прострочення виконання будь-яких своїх зобовязань, що випливають з даного договору, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за весь час такого прострочення… Для Постачальника пеня розраховується від вартості партії товару, в період поставки якої виникло порушення договору, а для Покупця від суми простроченого платежу (п.5.2 Договору № 37/15).

Крім того згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання по оплаті вартості поставленого товару, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,САГІТТА-Т має сплатити:

- 9291,88 грн пені, з яких: 116,12 грн нараховано за видатковою накладною від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 10091,57 грн за період з 16.02.2017 р. по 02.03.2017 р. (03.03.2017 р. відбулась оплата на суму 5692,41 грн); 118,11 грн нараховано за видатковою накладною від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 4399,16 грн за період з 03.03.2017 р. по 06.04.2017 р. (07.04.2017 р. відбулось повернення товару на суму 3969,28 грн); 13,95 грн нараховано за видатковою накладною від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 429,88 грн за період з 07.04.2017 р. по 21.05.2017 р. (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн); 961,29 грн нараховано за видатковою накладною від 23.01.2017 р. № Лк-0014411 на суму 14693,16 грн за період з 23.02.2017 р. по 21.05.2017 р. (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн); 650,68 грн нараховано за видатковою накладною від 06.02.2017 р. № Лк-0025554 на суму 12068,08 грн за період з 10.03.2017 р. по 21.05.2017 р. (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн); 420,46 грн нараховано за видатковою накладною від 06.02.2017 р. № Лк-0025554 на суму 5623,53 грн за період з 22.05.2017 р. по 07.09.2017 р.; 4282,83 грн нараховано за видатковою накладною від 13.02.2017 р. № Лк-0031314 на суму 33409,51 грн за період з 16.03.2017 р. по 13.09.2017 р.; 2728,44 грн нараховано за видатковою накладною від 27.02.2017 р. № Лк-0043803 на суму 21476,82 грн за період з 30.03.2017 р. по 27.09.2017 р.;

- 2802,34 грн 3% річних, з яких: 12,44 грн нараховано за видатковою накладною від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 10091,57 грн за період з 16.02.2017 р. по 02.03.2017 р. (03.03.2017 р. відбулась оплата на суму 5692,41 грн); 12,66 грн нараховано за видатковою накладною від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 4399,16 грн за період з 03.03.2017 р. по 06.04.2017 р. (07.04.2017 р. відбулось повернення товару на суму 3969,28 грн); 1,59 грн нараховано за видатковою накладною від 16.01.2017 р. № Лк-0009069 на суму 429,88 грн за період з 07.04.2017 р. по 21.05.2017 р. (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн); 106,27 грн нараховано за видатковою накладною від 23.01.2017 р. № Лк-0014411 на суму 14693,16 грн за період з 23.02.2017 р. по 21.05.2017 р. (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн); 72,41 грн нараховано за видатковою накладною від 06.02.2017 р. № Лк-0025554 на суму 12068,08 грн за період з 10.03.2017 р. по 21.05.2017 р. (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн); 207,99 грн нараховано за видатковою накладною від 06.02.2017 р. № Лк-0025554 на суму 5623,53 грн за період з 22.05.2017 р. по 15.08.2017 р.; 1499,31 грн нараховано за видатковою накладною від 13.02.2017 р. № Лк-0031314 на суму 33409,51 грн за період з 16.03.2017 р. по 15.08.2017 р.; 889,67 грн нараховано за видатковою накладною від 27.02.2017 р. № Лк-0043803 на суму 21476,82 грн за період з 30.03.2017 р. по 15.08.2017 р.;

- 9790,76 грн інфляційних нарахувань, з яких: 1548,84 грн нараховано на суму 86046,73 грн (03.03.2017 р. відбулась оплата на суму 5692,41 грн) за березень 2017 р.; 738,70 грн нараховано на суму 82077,45 грн (07.04.2017 р. відбулось повернення товару на суму 3969,28 грн) за квітень 2017 р.; 7503,22 грн нараховано на суму 60509,86 грн (на підставі угоди від 22.03.2017 р., яку підписано ПП „ЛІКОМ 22.05.2017 р., припинено боргові зобовязання на суму 21567,59 грн) за травень 2017 р. квітень 2018 р.

Відтак, позов про стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань слід також задовольнити у повному обсязі.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,САГІТТА-Т (65072, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд. 2, код 33072323) на користь Приватного підприємства „ЛІКОМ (03124, м. Київ, пров. Радищева, буд. 3, код 30638249) 60509/шістдесят тисяч пятсот девять/ грн 86 коп. основного боргу, 9291/девять тисяч двісті девяносто одну/ грн 88 коп. пені, 2802/дві тисячі вісімсот дві/ грн 34 коп. 3% річних, 9790/девять тисяч сімсот девяносто/ грн 76 коп. інфляційних втрат та 1762/одну тисячу сімсот шістдесят дві/ грн 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10 січня 2019 р.

Суддя Л.В. Лічман