СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа №913/419/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Слободін М.М. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області, м.Луганськ, (вх.№1122Л/1-40) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 31.10.2018 року по справі №913/419/18,

за позовом Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», м.Лисичанськ, Луганська область,

до Лисичанського міського голови ОСОБА_1, м.Лисичанськ, Луганська область,

про скасування розпоряджень міського голови,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Лисичанського міського голови ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування в повному обсязі двох розпоряджень міського голови, а саме:

- від 12.06.2018 року №210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа»;

- від 21.06.2018 року №222 «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 12.06.2018 року №210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа».

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 31.10.2018 року у справі №913/419/18 (повний текст складено 02.11.2018 року, суддя Корнієнко В.В.) провадження у справі закрито.

Лисичанська міська рада Луганської області з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилася та звернулася до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 31.10.2018 року та направити справу для розгляду до місцевого господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватно-правових характер і даний спір не є публічно-правовим, оскільки виник за участю субєкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює управлінські функції. Таким чином на думку скаржника, за суттю спору справа підлягає розгляду господарським судом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Лисичанської міської ради Луганської області; визначено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви, клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі та призначено справу до розгляду в судове засідання.

У матеріалах справи наявна заява за підписом Лисичанського міського голови ОСОБА_1 (вх.№2851 від 28.12.2018 року), в якій останній просить розглядати справу без його участі та вказано, що він підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду була направлена учасникам справи рекомендованими листами 10.12.2018 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана ними 14.12.2018 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи. Однак, учасники справи у судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вже було зазначено вище, у вересні 2018 року Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Лисичанського міського голови ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування в повному обсязі двох розпоряджень міського голови, а саме:

- від 12.06.2018 року №210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа»;

- від 21.06.2018 року №222 «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 12.06.2018 року №210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані розпорядження міського голови є протиправними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства та такими, що порушують права позивача

Проаналізувавши зміст позовної заяви, встановлено, що позивачем фактично предявлено позов до посадової особи органу місцевого самоврядування Лисичанського міського голови ОСОБА_1. При цьому, позивач самостійно визначив саме ОСОБА_1 голову Лисичанської міської ради як відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається.

До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Положення вищенаведених статей Господарського процесуального кодексу України свідчать про те, що сторонами в судовому господарському процесі позивачами і відповідачами можуть бути: 1. юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями; 2. державні органи, органи місцевого самоврядування.

Посадові особи державних органів або органів місцевого самоврядування не можуть бути сторонами в судовому господарському процесі, що витікає із положень статей 4, 45 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Таким чином, Лисичанський міський голова не може бути стороною (в даному випадку відповідачем) в судовому господарському процесі.

Відповідно, якщо Лисичанський міський голова не може бути відповідачем в судовому господарському процесі, то спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Аналогічні позовні вимоги у даній справі раніше заявлялися позивачем шляхом предявлення адміністративного позову до Луганського окружного адміністративного суду. Так, позовна заява була прийнята до розгляду Луганським окружним адміністративним судом і відкрито провадження у справі №1240/1981/18.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2018 року провадження у справі №1240/1981/18 було закрито, в звязку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У вказаній ухвалі Луганським окружним адміністративним судом зазначено, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Слід відмітити, що оцінка підсудності та юрисдикційності відбувається, зокрема, за двома напрямками, а саме за предметною та субєктною.

Наразі, з огляду на визначених позивачем учасників справи та проаналізувавши зміст позовної заяви, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суб'єктний склад спірних правовідносин учасників справи, виключає можливість розгляду даного спору в порядку господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі в звязку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Лисичанської міської ради Луганської області не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Луганської області від 31.10.2018 року по справі №913/419/18 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати апелянта не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 31.10.2018 року по справі №913/419/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14 січня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко