СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" січня 2019 р.           Справа № 905/990/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Пушай В.І., суддя Чернота Л.Ф.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (вх. №1424Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 14.08.2018 (повний текст рішення складено 17.08.2018, суддя Зекунов Е.В.) у справі № 905/990/18

за первісним позовом Заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, м. Костянтинівка, Донецька область, в інтересах держави в особі:

1) Костянтинівської районної державної адміністрації, м. Костянтинівка, Донецька область;

2) Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька область,

до Фермерського господарства “Рось”, с. Зоря, Костянтинівський район, Донецька область,

про звільнення та повернення земельної ділянки площею 29,3379 га,

за зустрічним позовом Фермерського господарства “Рось”, с. Зоря, Костянтинівський район, Донецька область,

до 1) Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька область,

2) Костянтинівської районної державної адміністрації, м. Костянтинівка, Донецька область,

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.08.2018 у справі №905/990/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог за первісним позовом Заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: 1) Костянтинівської районної державної адміністрації, 2) Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Фермерського господарства “Рось” про звільнення та повернення земельної ділянки площею 29,3379 га. Позовні вимоги за зустрічним позовом Фермерського господарства “Рось” до 1) Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, 2) Костянтинівської районної державної адміністрації про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим задоволено повністю. Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 21.12.2007 в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення. Витрати по сплаті судового збору за подачу первісного позову у сумі 14646,85 грн. залишено за Прокуратурою Донецької області. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь Фермерського господарства “Рось” витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 21.12.2007 в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення; прийняти нове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог відмовити в повному обсязі. Також апелянт в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, з посиланням на поважність причин пропуску зазначеного строку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від 14.08.2018 у справі № 905/990/18 залишено без руху, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не надано доказів надсилання копії скарги прокурору і 1-му позивачу та сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі. Встановлено Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька область, десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Матеріали справи свідчать, що ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 26.12.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, 15.01.2019 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору (вх.№400), в якому просить відстрочити Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка, Донецька область, сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 14.08.2018 у справі № 905/990/18 в частині 21 970,27 грн на 1 місяць та долучити докази направлення копії апеляційної скарги прокурору і 1-му позивачу.

У клопотанні апелянт вказує, що витрати Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області здійснюються виключно за рахунок Державного бюджету України. Однак, як зазначає скаржник, листом Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області від 10.01.2019 № 07.2-16/120 повідомлено, що проведення платежів за платіжними дорученнями Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зупинено у зв’язку з безспірним списанням коштів, а відтак, апелянт стверджує, що не має можливості сплатити судовий збір у повному обсязі вчасно.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити апелянту сплату судового збору лише за умов, передбачених законодавством.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв'язку з цим, сама лише обставина відсутності фінансової можливості у апелянта сплатити судовий збір не може вважатися підставою для відстрочення такої сплати.

Посилання апелянта у клопотанні про відстрочення сплати судового збору на відсутність у нього коштів на оплату судового збору на час подання скарги, не підпадає під умови, передбачені законодавством для відстрочення сплати судового збору, а відтак зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу скаржника на те, що як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі “Пелевін проти України” (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду “за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб” [рішення від 28 травня 1985 року у справі “Ешингдейн проти Сполученого Королівства” (пункт 57). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Креуз проти Польщі” від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, протягом встановленого судом строку апелянтом не у повному обсязі усунено недоліки поданої ним апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018, а саме: в порушення приписів ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі.

Наведене вище є підставою для її повернення як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо доданих до апеляційної скарги документів.

Відповідно до пункту 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 4, 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

За приписами ч.ч. 6, 7, 8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про відстрочення сплати судового збору – відхилити.

Повернути апеляційну скаргу Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Додаток апелянту: апеляційна скарга на 12 аркушах та поштовий конверт.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.І. Пушай

Суддя Л.Ф. Чернота