ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4166/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. про відмову у забезпеченні зустрічного позову

( суддя Рудь І. А., м. Дніпро )у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробнича стальна компанія", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс",

м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерно товариства "АктаБанк", м. Дніпро

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник",

м. Дніпро

про визнання права власності на нерухоме майно, придбане на електронному аукціоні,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс",

м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробнича стальна компанія",

м. Дніпро

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Актабанк",

м. Дніпро

про визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 13.08.2018 р. № UA-EA-2018-07-23-000159-b; визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. в задоволенні заяви ТОВ "Мета-Імпекс" про забезпечення зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для забезпечення зустрічного позову, оскільки захід забезпечення позову за первісним позовом, застосований судом раніше за первісним позовом, захищає й інтереси ТОВ "Мета Імпекс", оскільки вже існує заборона вносити будь-які записи у Реєстр нерухомого майна, в тому числі про реєстрацію правочинів щодо відчуження спірного об'єкту нерухомості.

Щодо решти заявлених ТОВ "Мета Імпекс" заходів забезпечення зустрічного позову, то господарський суд зазначив, що суд не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" подало апеляційну скаргу про скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. у справі № 904/4166/18 та прийняття нового рішення, яким задовольнити клопотання ТОВ "Мета-Імпекс" про забезпечення зустрічного позову.

В обгрунтування своєї скарги, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції порушено ст. ст. 136, 137 ГПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 7, 9, 242, 270, 271 ГПК України, не було взято до уваги те, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має брати до уваги сукупність факторів ( розумність, обґрунтованість, адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів та інші ).

При цьому Скаржник зазначає, що при забезпеченні позову мають враховуватися інтереси всіх учасників процесу. То ж зустрічне забезпечення було запропоновано у повній відповідності до принципу адекватності, розумності, обгрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Скаржник наголошує на тому, що ТОВ «Мета-Імпекс» було без своєї волі позбавлено належного йому нерухомого майна, яке перейшло до ТОВ «Виробнича стальна компанія» й у разі прийняття рішення судом на користь ТОВ «Мета-Імпекс», воно може бути невиконане бо за цей час ТОВ «Виробнича стальна компанія» фактично контролює об'єкт нерухомості, та може укладати угоди, які будуть обтяжувати його.

Водночас, на думку Скаржника, саме з боку ТОВ «Виробнича стальна компанія» реально були вчинені недобросовісні дії щоб обтяжити набуте недобросовісно майно правами третіх осіб, підтвердження чого є в матеріалах справи. У данному випадку, саме арешт майна у повній мірі б забезпечив виконання рішення.

Відтак, на думку Скаржника, надавши однієї зі сторін явної процесуальної переваги, місцевий господарський суд порушив протокол 1 до Конвенції щодо захисту майна, адже ТОВ «Мета-Імпекс» неправомірно втратило майно поза його волею, намагається відновити своє право та зацікавлено у тому, що його право могло бути у майбутньому відновлено, а для цього потрібно збереження об'єкту нерухомості та недопущення дій щодо нього.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І. М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І. Л., Подобєда І. М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018 р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс". Розгляд апеляційної скарги призначити в судове засідання на 10.01.2019 р.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ "Виробнича стальна компанія" просить суд апеляційну скаргу ТОВ «Мета-імпекс» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р., про відмову в зустрічному забезпеченні позову залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу від третіх осіб до суду не надходив.

Треті особи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка третіх осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності вказаних представників.

В судовому засіданні 10.01.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" про визнання за ним права власності на виробничий будинок літ. Г-2, будівлі та споруди, об'єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда ( пр. Богдана Хмельницького), будинок 156г, загальною площею 13 148,3 кв. м. ( реєстраційний номер 1 ), відкрито провадження у справі № 904/4166/18, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 11.10.2018 р., а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Публічне акціонерне товариство "АктаБанк".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 р. задовлено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" про вжиття заходів забезпечення позову - заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна - виробничий будинок літ. Г-2, будівлі та споруди, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект. Богдана Хмельницького, буд. 156г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 р. прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" та Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" про визнання недісними: протоколу електронного аукціону від 13.08.2018 р. № UA-EA-2018-07-23-000159-b; договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018 р., укладеного між ПАТ "АктаБанк" та ТОВ "Виробнича стальна компанія".

Одночасно, із зустрічним позовом, ТОВ "Мета-Імпекс" подано заяву про забезпечення позову шляхом: накладання арешту на виробничий будинок (літ Г-2), будівлі та споруди за адресою м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницього ( колишня вул. Героїв Сталінграду ), 156-Г; заборони відповідачам - ТОВ "Виробнича стальна компанія", ПАТ "Актабанк" перешкоджати ТОВ "Мета-Імпекс" вільно володіти та користуватись виробничим будинком ( літ Г-2 ), будівлями та спорудами за адресою м. Дніпропетровськ, просп. Богдана Хмельницього ( колишня вул. Героїв Сталінграду), 156-Г; заборони відповідачам - ТОВ "Виробнича стальна компанія", ПАТ "Актабанк" укладати договори оренди щодо виробничого будинку ( літ Г-2 ), будівель та споруд за адресою м. Дніпропетровськ, просп. Богдана Хмельницього ( колишня вул. Героїв Сталінграду ), 156-Г та отримувати грошові кошти з передачі вказаних приміщень в оренду.

В обгрунтування своєї заяви, ТОВ "Мета-Імпекс" посилається на те, що на час подачі позову вказане майно змінило власника за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, але не вибуло з фактичного володіння ТОВ «Мета-Імпекс», при цьому новий власник почав чинити перешкоди у користуванні майном. Тому, у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може привести до чергової зміни власника спірного нерухомого майна, а також його знищення або пошкодження, що безумовно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів. Окрім цього, щодо користування вказаним об'єктом нерухомості, що є предметом спору були укладені договори на оренду, тож є низка осіб, які мають право ним безперешкодно користуватись. Договори на комунальні послуги щодо вказаного предмета спору укладені ТОВ «Мета-Імпекс», якій є законним власником, тож нарахування комунальних платежів та плати за землю відбувається на ТОВ «Мета-Імпекс». Таким чином, Позивач повинен виконувати укладені з орендарями та комунальними підприємствами договори, для чого необхідно отримання виконання за договорами оренди.

Оскаржуваною ухвалою від 08.11.2018 р. у справі № 904/4166/18, Господарський суд Дніпропетровської області відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «Мета-Імпекс» у задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову .

В обгрунтування вказаної ухвали, суд першої інстанції послався на те, що ухвалою господарського суду від 11.10.2018 р. у даній справі задоволено заяву ТОВ "Виробнича стальна компанія" та вжито заходи по забезпеченню первісного позову у вигляді накладення заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна - виробничий будинок літ. Г-2, будівлі та споруди, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект. Богдана Хмельницього ( колишня вул. Героїв Сталінграду ), буд. 156г. Таким чином, вжиття такого заходу забезпечення зустрічного позову як накладення арешту на спірний об'єкт нерухомого майна є недоцільним та таким, що не зможе бути виконане державним реєстратором за наявності заборони вчинення реєстраційних дій, накладеної ухвалою господарського суду від 11.10.2018 р. Крім того, захід забезпечення позову за первісним позовом, застосований судом згідно вказаної ухвали, захищає й інтереси ТОВ "Мета Імпекс", оскільки вже існує заборона вносити будь-які записи у Реєстр нерухомого майна, в тому числі про реєстрацію правочинів щодо відчуження спірного об'єкту нерухомості. Щодо решти заявлених ТОВ "Мета Імпекс" заходів забезпечення зустрічного позову, господарський суд зазначає, що суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Згідно зі ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 4 зазначеної статті ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як правильно враховано господарським судом попередньої інстанції, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Апеляційний суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду про відмову в задоволені клопотання Позивача ( за зустрічним позовом ) про вжиття заходів до забезпечення зустрічного позову відповідає наведеним вимогам.

Слід відзначити, що у даному випадку застосуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18 ).

Крім того, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 р. у справі № 916/2786/17 ).

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 р. у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду ( окрім випадків, які передбачені в ч. ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 ГПК України ).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Предметом первісного позову є спір про визнання за ТОВ "Виробнича стальна компанія" право власності на виробничий будинок літ. Г-2, будівлі та споруди, об'єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда, будинок 156г, загальною площею 13 148,3 кв. м. ( реєстраційний номер 1 ). В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Виробнича стальна компанія" зазначає, що на законних підставах придбало спірне нерухоме майно, про що свідчить нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018, укладений між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Виробнича стальна компанія», який зареєстровано в реєстрі за № 1805.

Предметом зустрічного позову є спір про визнання недійсними протоколу електронного аукціону від 13.08.2018 р. № UA-EA-2018-07-23-000159-b та договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018 р., укладеного між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Виробнича стальна компанія», який зареєстровано в реєстрі за № 1805.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 р. задовлено заяву ТОВ "Виробнича стальна компанія" про вжиття заходів забезпечення позову - заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно спірного нерухомого майна.

При цьому, ТОВ "Мета-Імпекс" подано заяву про забезпечення зустрічного позову шляхом: накладання арешту на спірне нерухоме майно, забороною відповідачам володіти та користуватись, укладати договори оренди та отримувати грошові кошти з передачі спірного нерухомого майна в оренду.

Разом з тим, Позивачем за зустрічним позовом у вказаній заяві не обґрунтувано необхідність забезпечення зустрічного позову, яка полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 ГПК України, заявником не було надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Враховуючи не доведеність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача за зустрічним позовом у разі його задоволення, а також вжиті раніш судом першої інстанції заходи до забезпечення первісного позову, які є гарантією виконання судового рішення, як за первісним позовом так і за зустрічним, місцевий господарський суд обгрунтовано відмовив в задоволені клопотання Позивача ( за зустрічним позовом ) про вжиття заходів до забезпечення зустрічного позову, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог сторін щодо забезпечення позовів і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду та вважає його прийнятим з дотриманням, зокрема, ст. ст. 74, 76, 77, 136, 137 ГПК України.

Доводи Скаржника про та, що судом першої інстанції при відмові в забезпеченні зустрічного позову не враховані інтереси всіх учасників процесу, спростовуються зазначеним вище.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної у справі ухвали, оскільки вони суперечать положенням процесуального законодавства та не спростовують обґрунтованих висновків місцевого суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 р. у справі № 904/4166/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11.01.2019 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд