ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Справа№ 910/5703/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представники сторін:

від боржника - ліквідатор Олефіренко О.І.,

від Державної іпотечної установи - Дяченко В.С.,

від ПАТ "Дельта Банк" - Рішко Н.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної іпотечної установи

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 29.08.2018 (суддя Чеберяк П.П.)

у справі №910/5703/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" (код 36702953)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі № 910/5703/16 задоволено заяву ПАТ "Дельта банк" про визнання кредиторських вимог до боржника на загальну суму 193 705 686,25 грн.; визнано кредиторські вимоги ПАТ "Дельта банк" до ТОВ "Т.Л.Авто" на загальну суму 193 705 686,26 грн., з яких: на суму 156 357 994,63 грн. окремо, як забезпечені заставою майна боржника, та на суму 37 347 691,63 грн. - шоста черга; зобов'язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Олефіренка О.І. включити кредиторські вимоги ПАТ "Дельта банк" до реєстру вимог кредиторів боржника; відмовлено в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про визнання кредиторських вимог до ТОВ "Т.Л.Авто" на суму 6 590 670,63 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Державна іпотечна установа звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Дельта банк" на суму 6 590 670,63 грн., прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Дельта банк" повністю, а кредиторські вимоги Державної іпотечної установи визнати повністю на суму 6 590 670,63 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не надав правової оцінки первинним документам, що підтверджуються виникнення та наявність безспірної заборгованості, яка обліковується на рахунках кредиторів банку; суд першої інстанції не з'ясував виникнення та правомірність нарахування кредиторської заборгованості, оцінки письмових доказів, що були подані кредиторами в підтвердження грошових вимог до боржника. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції не встановлено дійсних обставин справи щодо взаємовідносин банку та Державної іпотечної установи, а саме, що укладанню недійсних (згідно рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі№910/7084/16) договорів застави майнових прав від 04.02.2015 №Д-2/2015 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.02.2015 №Д-2.1/2015 передувало укладення договору застави майнових прав від 04.09.2014 №Д-2/2014 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 №Д-2.1/2014, які не були визнані недійсними в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №910/5703/16, призначено розгляд справи на 04.12.2018.

19.11.2018 ПАТ «Дельта Банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило доводи апеляційної скарги Державної іпотечної установи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 задоволено заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. та Остапенка О.М. про самовідвід; відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. та Остапенка О.М. від розгляду справи № 910/5703/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 задоволено заяву судді Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №910/5703/16, справу передано для визначення складу судової колегії автоматизованою системою.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 12.12.2018, для розгляду справи №910/5703/16 сформовано колегію у складі: Сотніков С.В. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Отрюх Б.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 розгляд справи призначено на 15.01.2019.

У судовому засіданні 15.01.2019 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, прийняти нове рішення, яким скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Дельта банк" на суму 6 590 670,63 грн., прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Дельта банк" повністю, а кредиторські вимоги Державної іпотечної установи визнати повністю на суму 6 590 670,63 грн.

Представник банку та ліквідатор боржника заперечили доводи апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 порушено провадження у справі №910/5703/16 про банкрутство ТОВ «Т.Л.Авто».

Постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Олефіренка О.І.

14.06.2016 від ПАТ "Дельта Банк" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 193708442, 26 грн.

22.06.2016 від Державної іпотечної установи надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 6 590670,63 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 визнано кредиторські вимоги ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на суму 16643,00 грн, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на суму 41360362,24 грн, Себанг Глобал Бетері Ко., Лтд (Sebang Global Battery Co., Ltd.) на суму 5426933,61 грн, Атлас БеІкс Ко., Лтд (Atlas BX Co., Ltd.) на суму 9838056,36 грн, Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 396452,24 грн, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві на суму 17090,68 грн. Окремо внесені до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою вимоги Державної іпотечної установи на суму 6590670,63 грн та ПАТ "Дельта Банк" на суму 149770074,00 грн. Відмовлено у визнанні кредиторами боржника Себанг Глобал Бетері Ко., Лтд на суму 4 04184,40 грн; Атлас БеІкс Ко., Лтд на суму 373723,79 грн та задоволено клопотання ПАТ "ВТБ" про витребування доказів, відкладено розгляд справи на 14.03.2017.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.02.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2017 касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" задоволено частково, скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.02.2017 скасовано в частині розгляду грошових вимог Державної іпотечної установи й ПАТ "Дельта Банк" та в цій частині справу направлено на новий розгляд. В постанові Вищий господарський суд України вказав, що при новому розгляді справи місцевому господарському суду треба належним чином встановити правову природу грошових зобов'язань боржника перед кредиторами на підставі первинної документації, з'ясувати періоди заявленої заборгованості, з чітким розмежуванням сум основного боргу, відсотків та штрафних санкцій, визначити черговість задоволення спірних грошових вимог.

Під час нового розгляду справи №910/5703/16 судом першої інстанції вірно встановлено, що 14.06.2016 ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника на загальну суму 193705686,26 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Згідно ч. 1, 2 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та(або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

На підтвердження кредиторських вимог банком надано належним чином засвідчені копії (т.3 а.с.71-142):

договору кредитної лінії № ВКЛ-2005191 із додатковими умовами та додатковими договорами до нього, укладений 30.11.2010 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "АТЛ";

іпотечного договору від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191/S-6;

договору застави товарів в обороті від 07.12.2010 №ВКЛ-2005191/S-11;

договору застави майнових прав від 11.04.2011 №ВКЛ-2005191/S-13;

оригінал розрахунку заборгованості згідно договору кредитної лінії;

засвідчені копії виписок по банківському рахунку ТОВ „АТЛ" за період з 25.03.2011 по 13.11.2018 (про надання кредиту, сплату відсотків згідно кредитного договору, віднесення прострочених відсотків за кредитним договором, погашення заборгованості за процентами, тощо) (т.12 а.с.4-96);

засвідчені копії меморіальних ордерів (т.12 а.с.97-278).

Згідно іпотечного договору від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191/S-6, іпотекодавець (боржник) з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору від 30.11.2010 № ВКЛ-2005191 передає, а іпотекодержатель (банк) приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: комплекс загальною площею 1022,8 кв.м., який знаходиться за адресою - Полтавська область, Решетилівський район, смт. Решетилівка, вул. Фрунзе, буд. 98, що складається з адмін. Будівлі "А-ІІ" загальною площею 934,7 кв.м., прохідної "Б-1", АЗС "Е-1" загальною площею 16.2 кв.м., дизельної "К-1" загальною площею 16,9 кв.м., плотні "М-1" загальною площею 34,2 кв.м., навісу "М", погрібу "О", паркану № 1, воріт № 3, воріт № 4. За взаємною згодою сторін Договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки становить 245000,00 грн.

Відповідно до договору застави товарів в обороті від 07.12.2010 №ВКЛ-2005191/8-11, заставодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору передає, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором, товари в обороті, перелік яких викладено в додатку №1. За взаємною згодою сторін договору застави загальна заставна вартість предмета застави становить 6342914,63 грн.

У договорі застави майнових прав від 11.04.2011 № ВКЛ-2005191/S-13, вказано, що предметом застави є майнові права на отримання товарів на загальну суму 3000000,00 дол. США в тому числі, які існують на дату укладання цього договору та/або виникнуть у майбутньому у заставодавця з контракту від 10.12.2010 № 10/12, укладеного з Fujian Shelika Aluminum Industry Development Co., товарів на загальну суму 3000000,00 дол. США в тому числі, які існують на дату укладання цього договору та/або виникнуть у майбутньому у заставодавця з контракту від 15.12.2010 № НК-72, укладеного з Hankoor Тіrе Со. LTD. Заставою за цим договором забезпечується виконання ТОВ "АТЛ" зобов'язань за кредитним договором від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191.

За взаємною згодою сторін договору застави загальна заставна вартість предмета застави становить 6000000,00 дол. США, що станом на дату подачі заяви з грошовими вимогами за офіційним курсом гривні до долару США встановленого НБУ становить 149770080,00 грн.

Станом на 16.05.2016 заборгованість ТОВ "АТЛ" перед банком за договором кредитної лінії від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191, майновим поручителем якого є ТОВ "Т.Л. Авто", склала 193 705 686,26 грн., з яких:

заборгованість за кредитом - 50587468,85 грн.,

пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1837554,87 грн.,

3% річних від суми простроченого кредиту - 113947,73 грн.,

заборгованість по процентам - 25106209,51 грн.,

пеня за несвоєчасне повернення процентів - 998589,68 грн.,

3% річних від суми прострочених процентів - 61915,62 грн.,

штраф - 115000000,00 грн.

У абз.4 ст.1 Закону про банкрутство визначено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До складу грошового зобов'язання не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди (ч.2 ст.25 Закону про банкрутство).

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано та на підставі первинних документів задовольнив заяву банку та визнав кредиторські вимоги до боржника на загальну суму 193 705 686,26 грн., з яких: 156 357 994,63 грн. окремо, як забезпечені заставою майна боржника та 37347691,63 грн. штрафних санкцій з віднесенням до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Також з матеріалів справи вбачається, що 22.06.2016 до Господарського суду міста Києва звернулась Державна іпотечна установа із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника на загальну суму 6 590 670,63 грн., з яких:

245000,00 грн. вимоги за іпотечним договором від 30.11.2010 №ВКЛ-2005191/S-6;

6 342 914,63 грн. - вимоги за договором застави товарів в обороті від 07.12.2010 №ВКЛ-2005191/S-11;

2 756,00 грн. - судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог Державна іпотечна установа зазначила, що 27.02.2013 між Державною іпотечною установою (заставодержатель) та ПАТ "Дельта Банк" (заставодавець) укладено договір банківського рахунку №26/995-070.

04.02.2015 з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором банківського рахунку, між ПАТ "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою укладено договір застави майнових прав №Д-2/2015.

Згідно п. 1.1 договору застави №Д-2/2015 заставодавець надає в заставу заставодержателю майнові права заставодавця за договорами кредитної лінії, зокрема, від 25.03.2011 № НКЛ-2005191/1 (далі - кредитний договір № 1) та від 30.11.2010 № ВКЛ-2005191 (далі - кредитний договір № 2), укладеними із ТОВ "АТЛ".

Відповідно до п. 2.1.1- 2.2 договору застави №Д-2/2015 встановлено, що у разі невиконання заставодавцем зобов'язань перед заставодержателем за договором банківського рахунку або в разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних (в день винесення рішення), заставодержатель набуває прав вимоги за договорами, наведеними у додатку №1 до цього договору, переважно перед іншими кредиторами, відповідно до Закону України "Про заставу" та (або) Цивільного кодексу України, та (або) цього договору, та (або) договору відступлення прав вимоги (у разі його укладання).

04.02.2015 між Державною іпотечною установою (новий кредитор) та ПАТ "Дельта Банк" (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-2.1/2015.

За умовами договору відступлення права вимоги № Д-2.1/2015, ПАТ "Дельта Банк" відступило Державній іпотечній установі право вимоги за іпотечним договором від 30.11.2010 № ВКЛ-2005191/S-6, предметом застави якого є нерухоме майно боржника, заставною вартістю 245000,00 грн. та договором застави товарів в обороті від 07.12.2010 № ВКЛ-2005191/S-11, предметом застави якого є товари в обороті, загальною заставною вартістю 6342914,63 грн.

Згідно пунктів 6.1 договорів застави майнових прав від 04.02.2015 №Д-2/2015 та відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.02.2015 № Д-2.1/2015 умови цих договорів застосовуються до відносин між сторонами, що виникли 04.09.2014 в момент укладення договору застави майнових прав №Д-2/2014 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-2.1/2014.

З метою виконання зобов'язань щодо нотаріального посвідчення договору від 04.09.2014 були укладені договору застави майнових прав №Д-2/2015 та договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-2.1/2015, що були посвідчені нотаріально.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №910/7084/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018, а також постановою Верховного Суду від 19.07.2018, визнано недійсними договір застави майнових прав №Д-2/2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за реєстровим №34 від 04.02.2015 та договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-2.1/2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за реєстровим № 35 від 04.02.2015.

Внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо відомостей про суб'єктів шляхом заміни іпотекодержателя з Державної іпотечної установи на ПАТ "Дельта Банк". Припинено у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження за №15068059 від 06.02.2015 на рухоме майно (майнові права) ПАТ "Дельта Банк", передане в заставу Державній іпотечній установі на підставі недійсного договору застави майнових прав від 04.02.2015 №Д-2/2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №34, шляхом вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідного запису.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.75 ГПК України).

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відхилив грошові вимоги Державної іпотечної установи до боржника на суму 6 590 670,63 грн., які були заявлені на підставі недійсних договору застави майнових прав від 04.02.2015 №Д-2/2015 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.02.2015 № Д-2.1/2015.

Отже, доводи апеляційної скарги Державної іпотечної установи відхиляються апеляційним господарським судом оскільки спростовуються встановленими вище обставинами справи, підтверджені належними та достатніми доказами.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №910/5703/16.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі № 910/5703/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.01.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

С.А. Пашкіна