СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. Справа № 3/5014/856/2012

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 за посв.,

від позивача: ОСОБА_2 адвокат, за дов.,

від ДВС: ОСОБА_3 за дов.,

від відповідача: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за вх. №549 Л/1 на ухвалу господарського суду Луганської області від "31" серпня 2018 р. у справі №3/5014/856/2012

за позовом Прокурора м. Луганська, в інтересах Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Луганського міського комунального підприємства Теплокомуненерго, м.Луганськ,

про стягнення 49 362 435, 60 грн.

за участю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулася до господарського суду Луганської області в рамках справи №3/5014/856/2012 зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця та просило:

- визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 332050029 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 №3/5014/856/2012;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 33205029 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 р. № 3/5014/856/2012;

- зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути порушення прав Стягувача порушеного в результаті закінчення виконавчого провадження ВП № 332050029 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 № 3/5014/856/2012;

- зобовязати відділ примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомити суд і Стягувача про виконання ухвали, постановленою за результатами розгляду даної скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

22.08.2018 р. господарським судом Луганської області прийнято ухвалу по справі № 3/5014/856/2012, щодо відновлення втраченої справи № 3/5014/856/2012 в частині рішення від 17.05.2012 та ухвали суду від 17.01.2013 р.

22.08.2018 р. господарським судом Луганської області по справі №3/5014/856/2012 відкрите провадження за скаргою № 14/5-225813 від 17.08.2018 р.

31.08.2018 р. господарським судом Луганської області прийнято ухвалу, якою у задоволенні скарги № 14/5-225813 від 17.08.2018 р. Публічного акціонерного товариства «Національна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність державного виконавця відмовлено повністю .

Ухвала вмотивовано тим, що стягувачем не надано суду оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження № 332050029 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 05.06.2012 №3/5014/856/2012.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.08.2018 р. по справі № 3/5014/856/2012, зазначену ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким скаргу на дії державного виконавця задовольнити повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 по справі № 3/5014/856/2012 поновлено публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ пропущений строк на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження по справі № 3/5014/856/2012 .

05.12.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від прокуратури Луганської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять ухвалу по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця.

Судовою колегією задоволено клопотання прокурора стосовно витребування матеріалів виконавчого провадження № 332050029 та залучено до участі у справу посадову особу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

05.12.2018 від заявника апеляційної скарги надійшли пояснення в порядку ст.42 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 3/5014/856/2012 на 21.12.2018 р.

У звязку з відпусткою члена колегії судді Гетьмана Р.А. на час розгляду справи на підставі розпорядження Керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., Россолов В.В.

В судовому засіданні, призначеному на 21.12.2018 р. оголошувалася перерва до 10.01.2019 р. ( ухвала від 21.12.2018 р.)

09.01.2019 р. від заявника апеляційної скарги надійшли додаткові пояснення в порядку ст.42 ГПК України.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ст.270 ГПК України)

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. ( ст.271 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( судді доповідача), дослідивши апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні представника заявника апеляційної скарги та прокурора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Прокурор м. Луганська в інтересах Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в особі філії Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства звернувся з позовною заявою до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Луганського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго» про стягнення 49 362 435 грн 60 коп.

Господарським судом Луганської області 17.05.2012 р. по справі №3/5014/856/2012 прийнято рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Луганського комунального підприємства «Теплокомуненерго» на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в особі філії Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства заборгованість за договором № 112 ТЕ від 30.09.2011 поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям та іншим споживачам послуг з опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2012 по 29.02.2012 в розмірі 28 537 435 грн 60 коп.

В частині стягнення боргу у сумі 9 400 098 грн 00 коп. провадження у справі припинено.

На виконання рішення у справі № 3/5014/856, 2012 видано наказ від 05.06.2012р.

17.01.2013 р. ухвалою господарського суду Луганської області по справі №3/5014/856/2012 клопотання № 18/81 від 27.11.2012 р. Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» в особі філії Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.

Здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 № 3/5014/856/2012 з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в особі Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Цією ж ухвалою встановлено, що виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 р. № 3/5014/856/2012 здійснювати з урахуванням даної ухвали.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно з Державного реєстру виконавчих проваджень , за виконавчим провадженням № 33205029, стягувачем за зазначеним виконавчим провадженням є Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

З реєстру також вбачається, що 30.07.2014 р. державним виконавцем Кеда Михайло Валентиновичем була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»

Як зазначено в реєстрі, підставою для прийняття зазначеної постанови став лист стягувача ДК «ГАЗ України» НАК «Нафтогаз України» № 14-975/1ю5 14 від 13.03.2014 р., заборгованість за даним виконавчим документом відсутня, що відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з приписами ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Частиною другою ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. ( частина 3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»)

Про те, стягувачем за виконавчим провадженням № 33205029 є Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», , місце знаходження вул. б.Хмельницького, 6 м.Київ, а не ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України.

Доказів, що саме стягувач, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», , місце знаходження вул. Б. Хмельницького, 6 м. Київ звертався з листом до державного виконавця про відсутність заборгованості за виконавчим провадженням № 33205029 матеріали справи не містять. В реєстрі виконавчих проваджень також не містить інформації щодо наявності такого листа.

Таким чином, державним виконавцем постанова від 30.07.2014 р. про закінчення виконавчого провадження № 332050029 прийнята в порушення приписів п. 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 339 ГПК України, Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Стаття 340 ГПК України встановлює, що Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Стаття 341 ГПК України встановлює, що Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи вбачається, що про існування спірної постанови, стягувач дізнався лише з листа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.08.2018 р. № 13380-33-18/20.1/4 та звернувся до суду першої інстанції з відповідною скаргою 17.08.2018 р.

При цьому. Судова колегія бере до уваги, що боржник по цій справі знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна органам державної влади України, а саме виконавче провадження неодноразово зупинялося та поновлювалося. Про те доказів, які підтверджували, що стягувач належним чином повідомлявся про поновлення виконавчого провадження, матеріали справи не містять.

Судова колегія вважає, що саме на виконавчу службу покладається обовязок в силу приписів ст 74 ГПК України надати докази, що стягувач був належним чином повідомлений про поновлення виконавчого провадження, а також про прийняття, в подальшому, оскаржуваної постанови.

Знищення виконавчого провадження, ні яким чином не звільняє державну виконавчу службу від доведення обставин, які підтверджують як про обізнаність стягувача про поновлення виконавчого провадження так і про прийняття оскаржуваної постанови у відповідності з приписами Закону України «Про виконавче провадження»

Згідно ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно до приписів 344 ГПК України, Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Стаття 345 ГПК України, встановлює, що про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи вищевикладене. судова колегія приходить до висновку, що скарга позивача (стягувача) на дії державного виконавця підлягала задоволенню з огляду на те, що державним виконавцем постанова від 30.07.2014 р. про закінчення виконавчого провадження № 332050029 прийнята в порушення приписів п. 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначене підтверджується матеріалами справи та не спростовано під час апеляційного провадження.

Згідно приписів ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

Стаття 277. Підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи у звязку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Судові витрати покласти на орган державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 269,270, 271, 275, 277, ст.ст.342-345, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддв Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.08.2018 р. у справі № 3/5014/856/2012 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Луганської області від 31.08.2018 р. у справі №3/5014/856/2012 скасувати.

3.Скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність державного виконавця при виконанні наказу господарського суду Луганської області по справі №3/5014/856/2012 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 332050029 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 №3/5014/856/2012 .

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 33205029 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 р. № 3/5014/856/2012.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути порушення прав Стягувача порушеного в результаті закінчення виконавчого провадження ВП № 332050029 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.06.2012 № 3/5014/856/2012.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомити суд і Стягувача про виконання ухвали, постановленою за результатами розгляду даної скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, (вул. Городецького, 13, м.Київ, 01001, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) сплачений судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови буде складено та підписано 14.01.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов