СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"14" січня 2019 р. Справа № 917/1190/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1, розглянувши матеріали апеляційної скарги Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Полтавської області (вх. №151)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2018, ухвалене суддею Пушко І.І. в приміщенні господарського суду Полтавської області,

у справі №917/1190/18,

за позовом Заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Миргород, Полтавська область, в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Полтавської області, сел. Котельва, Котелевський район, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Євразія, сел. Котельва, Котелевський район, Полтавська область,

про стягнення 86837,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Полтавської області звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразія" збитків, завданих невиконанням зобовязання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури сел. Котельва, у розмірі 86837,00 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.12.2018 у справі №917/1190/18 в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Перший заступник прокурора Полтавської області, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2018 у справі №917/1190/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Євразія на користь Котелевської селищної ради 86837,00 грн збитків (упущеної вигоди), завданих невиконанням зобовязання щодо сплати пайової участі; стягнути з ТОВ "Євразія" на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Матеріали апеляційної скарги також містять клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалене господарським судом першої інстанції 03.12.2018, отже, строк подання апеляційної скарги сплив 26.12.2018.

Натомість, апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції 27.12.2018, про що свідчить відмітка календарного штемпелю ПАТ Укрпошта на конверті, в якому апеляційну скаргу надіслано до суду.

Тобто, апеляційна скарга на рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2018 подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду на 1 день.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З огляду на викладене, процесуальним законом не передбачено обовязок суду автоматично відновлювати пропущений строк на апеляційне оскарження та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження рішення суду, апелянт, посилаючись на положення ст. 256 ГПК України, вказує на те, що отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення прокурором лише 07.12.2018, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 100), мало наслідком використання додаткового часу для підготовки та подання апеляційної скарги.

Відповідно до частин 2, 3 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання, враховуючи положення ст. 256 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущено з поважних причин, у звязку з чим він підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною другою статті 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що при поданні позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі 1762,00 грн, за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2018 у справі № 917/1190/18 ставка судового збору складає 2643,00 грн (1762,00 х 150%).

Однак, до апеляційної скарги Першого заступника прокурора Полтавської області не додано жодних доказів сплати судового збору в установленому Законом порядку та строк.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме, без надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що у відповідності до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Першому заступнику прокурора Полтавської області необхідно усунути недоліки поданої апеляційної скарги у справі шляхом надання суду належного доказу сплати (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 2643,00 грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 256, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Полтавської області на рішення господарського суду Полтавської області від 03.12.2018 у справі №917/1190/18 залишити без руху.

2.Встановити Першому заступнику прокурора Полтавської області десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза