ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
14.01.2019 Справа № 905/1905/18
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання (помічник судді за дорученням) Бондаренко Ю.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - 2000 до Виконавчого комітету Словянської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, -
За участю представників сторін:
від позивача не зявився;
від відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю);
Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - 2000 звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Виконавчого комітету Словянської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 «Про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам».
Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, приймаючи рішення про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яке оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.
Посилається на те, що між ним та Словянською міською радою договорів про оренду земельної ділянки площею 3,3546га не укладалось, жодною земельною ділянкою відповідач не користується. На переконання відповідача, субєктом владних повноважень не дотримано процедуру встановлення та визначення збитків, яку передбачено чинним законодавством та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284, п. 4.7. Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.
Крім цього, позивач зазначає, що акт з визначення та відшкодування збитків власників землі та землекористувачам та розрахунок збитків проведені з невідомої грошової оцінки, яка зазначена як "після вводу в експлуатацію", при цьому жодних обєктів Товариством не вводилось в експлуатацію. Звертає увагу, що на земельній ділянці не містяться обєкти нерухомості, якими користується Товариство.
Позивач стверджує, що відповідачем не проводились обстеження земельної ділянки за наслідком якого був би складений акт, а отже доказу того, що на земельній ділянці є обєкти нерухомості якими користується Товариство відсутні.
З огляду на викладене, позивач вважає, що Словянською міською радою не дотримано процедуру встановлення та визначення збитків, яку передбачено чинним законодавством та вищевказаним Порядком, а отже наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.11.2017р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1905/18. Підготовче судове засідання призначено на 21.11.2018 року.
19.11.2018 від Словянської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, а викладені позивачем факти та підстави для скасування рішення виконавчого комітету від 22.11.2017 №752 вважає такими, що не відповідають дійсності.
Відповідач посилається на невиконанням відповідачем обовязку щодо оформлення, підписання та реєстрації договору оренди земельної ділянки у місячний строк, як то передбачено п.4 рішення №58LVII 6 від 03.02.2014 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у звязку зі зміною цільового призначення та надання її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 2000, внаслідок чого Словянській міській раді спричинено збитки у вигляді неодержаної орендної плати за землю.
Відповідач зазначає, що позивач правомірно володіючи нежитловою учбовою будівлею загальною площею 275,3 кв.м. та будівлею ділянки дрібного лиття, площею 1603 кв.м., розташованих за адресою: м.Словянськ, вул.Лозановича, б.5 користується спірною земельною ділянкою. При цьому позивач не вчинив дій, спрямованих на оформлення права власності або права на землекористування вказаною ділянкою, а тому не є субєктом плати за землю у формі земельного податку. Отже, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.
На переконання Словянської міської ради, договір оренди земельної ділянки не укладений з вини ТОВ ОСОБА_1 - 2000 унаслідок його бездіяльності, наявна протиправна поведінка товариства та причинний зв'язок між протиправною поведінкою й майновою шкодою у вигляді неотриманого доходу, у звязку із чим вважає правомірними дії відповідача щодо прийняття рішення виконкому Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.11.2018 відкладено підготовче засідання на 13.12.2018.
11.12.2018 від представника позивача надійшли: лист про розрахунок суми судових витрат, клопотання про розгляд справи без участі представника, відповідь на відзив, лист про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у Відділу у Словянському районі Міськрайонного управління у Словянському районі та м.Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області: засвідчену копію нормативно грошової оцінки земельної ділянки за адресою м. Словянськ, вул. Лозановича, 5; рішення, на підставі яких проводилась нормативно грошова оцінка земельної ділянки; відомості щодо розробника нормативно грошової оцінки земельної ділянки; рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, крім того просив витребувати у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області інформацію стосовно вводу ТОВ ОСОБА_1 - 2000 в експлуатацію обєктів за адресою м. Словянськ, вул. Лозановича 5 в період 2014-2018 рік; засвідчену копію повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про початок виконання будівельних робіт ТОВ ОСОБА_1 - 2000; засвідчену копію декларації про готовність обєкта до експлуатації за адресою м. Словянськ, вул. Лозановича, 5 в період 2014-2018 рік або сертифікат.
13.12.2018 від представника відповідача надійшов лист про долучення документів до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 13.12.2018 закрито підготовче провадження у справі № 905/1905/18, призначено розгляд справи по суті на 14.01.2019.
05.01.2019 від Словянської міської ради Донецької області надійшли письмові заперечення, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову, а також додаткові документи.
14.01.2019 у судовому засіданні представник відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
Представники позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
14.01.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.
Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.
Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -
03 лютого 2014 року Словянською міською радою було розглянуто звернення ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛАВ ІНВЕСТ-2000», юридична адреса: м. Словянськ, вул. Чубаря, 4 (ідентифікаційний код 37803195) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у звязку зі зміною цільового призначення та надання її в оренду та прийнято рішення №58-LVII-6, яким:
п.1 Затверджено проект землеустрою ТОВ «СЛАВ ІНВЕСТ-2000» щодо відведення земельної ділянки у звязку зі зміною цільового призначення для будівництва і обслуговування торгівельно-розважального центру, для реконструкції будівлі учбової (експериментальної ділянки) під торгівельні павільйони з подальшою їх експлуатацією, для реконструкції будівлі ділянки дрібного лиття під спортивно-розважальний комплекс з подальшою його експлуатацією за адресою: м. Словянськ, вул. Лозановича, 5.
п.2. Змінено цільове призначення земельної ділянки площею 3,3546 га ТОВ «СЛАВ ІНВЕСТ-2000» за адресою: м.Словянськ, вул.Лозановича, 5 та перевести із земель промисловості в землі житлової та громадської забудови комунальної власності Слов'янської міської ради, що використовуються в комерційних цілях.
п.4. Зобовязано ТОВ «СЛАВ ІНВЕСТ-2000»:
4.1. Виконувати обовязки землекористувача згідно ст. 96 Земельного кодексу України.
4.2. У місячний строк оформити договір оренди землі у встановленому законом порядку.
4.3. Після державної реєстрації права оренди земельної ділянки протягом п'яти календарних днів місяця, що настає за звітним, стати на облік у Словянській обєднаній державній податковій інспекції.
Встановлено, що пункт 3 даного рішення набирає чинності з моменту державної реєстрації права оренди на земельну ділянку (п.5).
Координацію за виконанням даного рішення покласти на першого заступника міського голови ОСОБА_3 та постійну комісію з питань регулювання земельних відносин, благоустрою, охорони навколишнього середовища та контролю за раціональним використанням природних ресурсів (п.6).
На підставі п.п. 4.2 п.4 вказаного рішення відділом раціонального використання земельних ресурсів Слов'янської міської ради було підготовлено проект договору оренди землі, який 21.03.2014 року було надано ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» для підписання та державної реєстрації у встановленому законом порядку.
У судовому засіданні встановлено та підтверджується відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що на підставі свідоцтв про право власності 24.01.2012 та 25.01.2012 виданих Словянською міською радою Товариство ОСОБА_1 - 2000 правомірно володіє будівлею ділянки дрібного лиття, площею 1603 кв.м. та нежитловою учбовою будівлею загальною площею 275,3 кв.м. розташованих за адресою: м.Словянськ, вул.Лозановича, б.5.
Проте, після прийняття відповідачем рішення №58-LVII від 03.02.2014 відповідач не вчинив дій, спрямованих на оформлення права власності або права на землекористування зазначеною у Рішенні земельною ділянкою.
Товариство «ОСОБА_1 - 2000», правомірно володіючи нежитловою учбовою будівлею загальною площею 275,3 кв. м. та будівлею ділянки дрібного лиття, площею 1603 кв.м., розташованих за адресою м. Слов'янськ, вул. Лозановича, 6.5 користується спірною земельною ділянкою.
З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» виник й обовязок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку, але цього обовязку відповідач не виконав.
У відповідності до порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 №284, у Слов'янській міській раді на підставі рішення виконавчого комітету від 21.06.2017 року №448 створено комісію з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.
26.09.2017 листом №01.01-12/1495 Слов'янська міська рада запросила ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» направити уповноважену особу на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яке відбудеться 12.10.2017 року. Про отримання цього листа-запрошення Товариством «ОСОБА_1 - 2000» свідчить відмітка від 27.09.2017 за вхідним №207.
21.09.2017 Слов'янська міська рада листом від №01.01-12/1469 звернулася до головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із проханням здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» при використанні земельної ділянки за адресою: м. Слов'янськ, вул. Лозановича, 5 та надати Слов'янській міській раді копію акту дотримання вимог земельного законодавства.
В листі від 09.10.2017 року №18-5-0.47-8926/2-17 Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило Слов'янську міську раду, що ст. 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.
06.09.2017 Слов'янська міська рада направила запит №18-17/163 до міськрайонного управління у Слов'янському районі та м. Слов'янську головного управління Держгеокадастру у Донецькій області надати інформацію щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою м. Слов'янськ, вул. Лозановича, 5 за 2014, 2015 та 2016 роки.
На цей запит відділ управління Держгеокадастру у Донецькій області 20.09.2017 направив відповідачу витяги із технічної документації про нормативно грошову оцінку вказаної земельної ділянки станом на 2014, 2015 та 2016 роки.
Листом від 25.09.2017 року №8094/10/05-22-07-02 Слов'янська об'єднана податкова інспекція головного управління ДФС у Донецькій області повідомила відповідача, що за період з 2014-2017 роки звіти з орендної плати з юридичних осіб ТОВ «СЛАВ ІЕВЕСТ-2000» до Слов'янської ОДПІ не надавав та платежі з орендної плати з юридичних осіб до бюджету не сплачував.
12.10.2017 відбулось засіданні комісії Слов'янської міської ради з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, якою було прийнято рішення стягнути з ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» збитки у вигляді неодержаної орендної плати за землю у період з 01.09.2014 по 01.09.2017 рік у сумі 1 583 076, 68 грн., як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою рішенням міської ради для відповідної категорії землекористувачів на момент фактичного використання земельної ділянки.
Вказане рішення комісії Слов'янської міської ради оформлене Актом від 12.10.2017 з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також підготовлено проект рішення виконкому про його затвердження.
Розрахунок збитків був підготовлений відділом раціонального використання земельних ресурсів на підставі Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, є невід'ємною частиною вищевказаного Акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 12.10.2017.
Виконавчим комітетом Слов'янської міської ради 22.11.2017 прийняте рішення №752, яким затверджено акт від 12.10.2017 з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.
Згідно із вказаного акту, при обстеженні встановлено, що земельна ділянка за адресою м. Слов'янськ, вул. Лозановича, 5 площею 3,3546 га, яка згідно рішення Слов'янської міської ради №58-LVII-6 від 03.02.2014 була передана в оренду ТОВ «ОСОБА_1 - 2000», з боку вул. Лозановича огороджена парканом. Вся інша територія в занедбаному стані, заросла чагарником, бурянами, на ній знаходяться зруйновані будівлі, залишки руїн та сміття.
Вважаючи незаконним рішення виконкому Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 року «Про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», ТОВ ОСОБА_1 - 2000 звернувся до господарського суду з позовом про визнання цього рішення протиправним та скасування.
Слов'янська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м.Слов'янська та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.
Слов'янська міська рада у своїй діяльності керується: Конституцією України, Європейською хартією місцевого самоврядування, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні, Законом України „Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, Законом України „Про статус депутатів місцевих рад, Законом України „Про службу в органах місцевого самоврядування, Законом України „Про органи самоорганізації населення, Законом України „Про асоціації органів місцевого самоврядування, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Бюджетним кодексом України, Податковим кодексом України, Указом Президії Верховної Ради Української РСР „Про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, іншими законодавчими актами України.
Виконавчими органами міської ради є її виконавчий комітет, відділи, управління та інші створювані радою виконавчі органи.
Виконавчі органи міської ради підконтрольні й підзвітні міській раді, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.
Слов'янський міський голова є головною посадовою особою територіальної громади Слов'янська. Він очолює виконавчий комітет міської ради, головує на його засіданнях.
Повноваження міської ради, її виконавчих органів та міського голови визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Структура виконавчих органів міської ради, загальна чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів затверджена рішенням Слов'янської міської ради від 19.02.2014 № 15-LVIII-6.
Пунктом 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міською радою встановлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.
Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.
Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).
За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.
Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).
Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Судом встановлено, що, Товариство ОСОБА_1 - 2000 є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі свідоцтв про право власності 24.01.2012 та 25.01.2012 виданих Словянською міською радою.
При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою Товариством ОСОБА_1 - 2000, зокрема укладення відповідного договору оренди з Словянською міською радою та державної реєстрації такого права. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
Разом з тим відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Земельним податком є обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
Статтею 157 ЗК України визначено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.
При цьому, відповідно до частини 3 цієї статті, Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 284 19 квітня 1993 року затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок №284).
Відповідно до пункту 1 Порядку №284 власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Пунктом 2 даного Порядку встановлено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.
Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.
Пунктом 3 Порядку №284 передбачено, що відшкодуванню підлягають зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.
Згідно із п.4, 5 Порядку №284, розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених або необхідних витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).
Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій, а у разі вилучення (викупу) земельних ділянок - після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок в межах їх повноважень у період до державної реєстрації підприємством, установою, організацією або громадянином речового права на земельну ділянку у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
З аналізу наведених норм та характеру спірних правовідносин суд встановив, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 затверджено акт визначення розміру збитків від 12.10.2017 за фактичне використання ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
При цьому, позивач у даному випадку визначає підставою протиправності винесеного рішення № 752 від 22.11.2017, неналежне повідомлення позивача про засідання Комісії на якому винесено акт, як то передбачено п.2 абз.2 постанови КМ України від 19.04.1993 року №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".
У судовому засіданні встановлено, та не спростовано позивачем, що 26.09.2017 листом №01.01-12/1495 Слов'янська міська рада запросила ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» направити уповноважену особу на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яке відбудеться 12.10.2017. Про отримання цього листа-запрошення Товариством «ОСОБА_1 - 2000» свідчить відмітка від 27.09.2017 за вхідним №207.
Згідно із п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власниками землі та землекористувачами, затвердженого постановою КМ України №284 від 19.04.1993 року, із змінами та доповненнями, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.
Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.
З урахуванням зазначеного суд вважає, що рішення виконкому Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 «Про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» є таким, що прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України.
Щодо твердження позивача про необхідність нарахування власнику землі збитків у випадку, описаному в позові, як при самовільному зайнятті земельної ділянки відповідно до методики №963, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року, то суд зазначає наступне.
Особа, яка є власником обєкта нерухомості (право власності на який зареєстровано відповідно до законодавства і ґрунтується на належних правовстановлюючих документах), не може бути субєктом самовільного використання земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт нерухомості.
Так, згідно зі ст. 1 Закону України від 19.06.03 р. № 963-ІУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Така думка ґрунтується на принципі цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою. Власник нерухомості не може бути субєктом самовільного використання земельної ділянки, на якій розташована ця нерухомість, оскільки не можна стверджувати, що він використовує дану ділянку без достатніх правових підстав. Правовою підставою для користування земельною ділянкою є наявність на ній обєкта нерухомості, що перебуває у власності такого субєкта. Та в контексті ст. 125, 126, 206 ЗК власник нерухомого майна зобовязаний оформити право користування земельною ділянкою у встановленому законодавством порядку.
Також суд звертає увагу, що Постанова КМУ від 01.11.2000 року №1619, на яку посилається позивач в позовній заяві, втратила чинність (17.03.2017) згідно до Постанови КМУ від 01.03.2017 року №109 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система в Україні, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Порядок ведення реєстру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
Згідно із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ТОВ «ОСОБА_1 - 2000» на підставі свідоцтв про право власності 24.01.2012 та 25.01.2012 виданих Словянською міською радою є власником будівлі ділянки дрібного лиття, площею 1603 кв.м. та нежитлової учбовою будівлі загальною площею 275,3 кв.м. розташованих за адресою: м.Словянськ, вул.Лозановича, б.5.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
При цьому, ОСОБА_4 Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Таку правову позицію висловлено в постановах ОСОБА_4 Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.
З огляду на викладене ОСОБА_4 Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права."
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статув суддів» встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України (ч.1).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч.2).
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ч.5).
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6).
Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Керуючись ст. 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Провадження у справі № 905/1905/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - 2000 до Виконавчого комітету Словянської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Словянської міської ради № 752 від 22.11.2017 про затвердження акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.
Розяснити сторонам, що згідно ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали складено та підписано 17 січня 2019 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення 14 січня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов