РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019Справа № 910/15099/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 22)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» (01042, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІОАННА ПАВЛА ІІ, будинок 4/6, офіс 13А) стягнення заборгованості у розмірі 97 319 грн. 84 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 97 319 грн. 84 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань за Договором про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі №910/15099/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про заміну позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 року клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про заміну позивача від 08.01.2019 року задоволено, змінено найменування Позивача - Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 22) на Акціонерне товариство «Укрпошта» (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 22).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.11.2018 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 16.11.2018 року, 17.11.2018 року уповноваженим особам підприємства Позивача та поверненням поштового конверту за закінченням встановленого терміну зберігання, надісланого на адресу Відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» є 01042, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІОАННА ПАВЛА ІІ, будинок 4/6, офіс 13А.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/15099/18 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

05.07.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Укрпошта», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрпошта», (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ - ОРГАНІК - ГРУП», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ», (Замовник) було укладено Договір про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику послугу з: пересилання відправлень масою понад 30 кг (відправлення В із м. Хмельницький до обласних центрів України на адреси обласних дирекцій ПАТ «Укрпошта» (Додаток № 1). Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги. (а.с.18-20)

Згідно з п.2.1 Договору послуга з пересилання відправлень В надається відповідно до вимог Порядку та умов надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг, визначеного в Додатку № 2 цього Договору.

Відповідно до п.4.1 Договору за послуги з пересилання відправлень В Замовник протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання Сторонами Акту наданих послуг з пересилання відправлень масою понад 30 кг., щомісячно перераховує суму, яка визначена для перерахування Актом, Виконавцю на його поточний рахунок, що вказаний у розділі XII цього Договору.

У разі прийняття рішення Виконавцем щодо зміни тарифів, нові тарифи, що розміщуються на офіційному сайті Виконавця http://ukrposhta.ua, є обов'язковими для Замовника за цим договором та є підставою для сплати рахунків з моменту їх введення в Дію, без оформлення Додаткової угоди. (п.4.3 Договору)

У п.4.4 Договору зазначено, що ціна (сума) цього Договору протягом строку його дії визначеного п. 10.1. Договору складає 50 000,00 грн., у т.ч. ВДВ 20 % - 8 333.33 грн. В подальшому, у разі автоматичної пролонгації цього Договору згідно п.10.2 ціна (сума) цього Договору визначається як сумарна вартість наданих послуг за цим Договором визначена Актами наданих послуг з пересилання відправлень В, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Договір вступає в силу з дня його підписання Сторонами та діє протягом поточного календарного року до 31.12.2017 р. включно, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх грошових зобов'язань. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дій або зміни цього Договору до закінчення строку його чинності, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік, кількість таких пролонгацій не обмежена. (п.п.10.1, 10.2 Договору)

Додатками №№1, 2 до Договору про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року Сторони узгодили поштові адреси дирекцій для пересилання інформаційної продукції, порядок та умови надання послуги з пересилання відправлення масою понад 30 кг. (а.с.21-25)

Додатковою угодою №1 від 03.08.2017 року до Договору про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року Сторони виклали п.4.4 Договору в такій редакції: «ціна (сума) цього Договору протягом строку його дії визначеного п. 10.1. Договору складає 500 000,00 грн., у т.ч. ВДВ 20 % - 83 333.33 грн.» (а.с.26)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року Позивач надав послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг, а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актом наданих послуг від 31.08.2017 року на суму в розмірі 161 938 грн. 74 коп. (а.с.27), проте Відповідачем здійснена лише часткова оплата за надані послуги у загальному розмірі 91 938 грн. 74 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача. (а.с.32-45)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за вказаним Договором у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» перед Позивачем складає 70 000 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» пеню у розмірі 14 186 грн. 26 коп., інфляційні у розмірі 10 404 грн. 21 коп., 3% річних у розмірі 2 729 грн. 37 коп.

04.12.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №14-2398 від 01.12.2017 року з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 74 644 грн. 42 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 04.12.2017 р., рекомендованого повідомлення про вручення 05.12.2017 р. (а.с.28-30)

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрпошта» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року Позивач надав послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг, а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актом наданих послуг від 31.08.2017 року на суму в розмірі 161 938 грн. 74 коп., який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.27), проте Відповідачем здійснена лише часткова оплата за надані послуги у загальному розмірі 91 938 грн. 74 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача. (а.с.32-45)

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» перед Акціонерним товариством «Укрпошта» за Договором про надання послуги з пересилання відправлень масою понад 30 кг №17-319 від 05.07.2017 року становить 70 000 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Акціонерному товариству «Укрпошта» в розмірі 70 000 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 70 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.09.2017 р. по 05.11.2018 р. у розмірі 2 729 грн. 37 коп. та інфляційні у розмірі 10 404 грн. 21 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 06.09.2017 р. по 05.11.2018 р. у розмірі 2 729 грн. 37 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 06.09.2017 року по 05.11.2018 року у розмірі 10 404 грн. 21 коп., вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 06.09.2017 р. по 05.11.2018 р. у розмірі 14 186 грн. 26 коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов»язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного Банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. (стаття 547 Цивільного кодексу України)

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, для застосування пені за порушення грошового зобов'язання договором мають бути визначені випадки, розмір та порядок їх застосування.

Оскільки між сторонами угода щодо стягнення пені не укладена, а частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено обмеження нарахування пені за весь час користування чужими грошовими коштами обліковою ставкою НБУ, якщо вона передбачена умовами укладеного між сторонами договору, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 14 186 грн. 26 коп. задоволенню не підлягають.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 70 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 729 грн. 37 коп., інфляційні у розмірі 10 404 грн. 21 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Акціонерного товариства «Укрпошта» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДДЕЙ» (01042, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІОАННА ПАВЛА ІІ, будинок 4/6, офіс 13А, Ідентифікаційний код юридичної особи 38982374) на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 22, Ідентифікаційний код юридичної особи 21560045) заборгованість у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 729 (дві тисячі сімсот двадцять дев'ять) грн. 37 (тридцять сім) коп., інфляційні у розмірі 10 404 (десять тисяч чотириста чотири) грн. 21 (двадцять одна) коп. та судовий збір у розмірі 1 505 (одна тисяча п'ятсот п'ять) грн. 15 (п'ятнадцять) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 11 січня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин