СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа № 922/5037/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді: при секретарі судового засідання за участю представників сторін від позивача від відповідача від третьої особи - 1 (на стороні позивача): від третьої особи-2 (на стороні позивача): від третьої особи (на стороні відповідача): ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 - довіреність №11 від 24.04.2018 р. ОСОБА_6 - довіреність №18/09/17-04 від 17.09.2018р. ОСОБА_7А - довіреність №27-26501/17 від 27.12.2017 р. не з'явились не з'явились
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№891Х/3) Публічного акціонерного товариства Златобанк, м. Київ,
на ухвалу господарського суду Харківської області
від04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року)
у справі за позовом до третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: про№ 922/5037/15 (суддя О. В. Бринцев) Публічного акціонерного товариства Златобанк, м. Київ, Дочірнього підприємства Сентекс, м. Харків, Державна організація Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ, Національний банк України, м. Київ, Товариство з обмеженою відповідальністю Хімічні технології, м. Харків, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Златобанк" (далі - Банк, кредитор, іпотекодержатель, ПАТ "Златобанк") звернулося до господарського суду Харківської області з позовними вимогами до Дочірнього підприємства "Сентекс" (далі - ДП "Сентекс", іпотекодавець) про:

- звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодержателю предмета іпотеки за договором іпотеки від 29.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №2574, а саме, на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул. Римарська, буд. 22, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімічні технології" (далі - Товариство, позичальник, ТОВ "Хімічні технології") перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором №121/12/KLMV від 29.05.2012, яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5442466,68 доларів США; заборгованості за процентами - 607966,67 доларів США; пені - 10257744,18 гривень; штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5000 грн.; 3% річних - 473255,32 грн.;

- припинення права власності та користування ДП "Сентекс" на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 29.05.2012, а саме, на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул. Римарська, буд. 22, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998;

- визнання за іпотекодержателем (ПАТ "Златобанк") права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.05.2012, а саме на вищевказане нерухоме майно.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2016 (суддя Сальнікова Г.І.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 (колегія суддів у складі: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11В.), позовні вимоги задоволено частково. В рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Хімічні технології" перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором №121/12/KLMV від 29.05.2012, яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5442466,68 доларів США; заборгованості за процентами - 607966,67 доларів США; пені - 10257744,18 гривень; штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5000 грн.; 3% річних - 473255,32 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152кв.м., що знаходяться за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул. Римарська, буд. 22 (оціночна вартість 7198616 грн. (без урахування ПДВ) згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №3353 від 21.09.2016). В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного суду від 18.04.2017 р. у справі №922/5037/15 Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 та рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2016 у справі №922/5037/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи № 922/5037/15, 04.10.2018 р. позивач звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про зміну предмету позову (вх. №27758), відповідно до якої просив суд вважати предметом позову наступні вимоги:

В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімічні технології" (далі - Товариство, позичальник, ТОВ "Хімічні технології") перед ПАТ "Златобанк" за кредитним договором №121/12/KLMV від 29.05.2012, яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 5442466,68 доларів США; заборгованості за процентами - 607966,67 доларів США; пені - 10257744,18 гривень; штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5000 грн.; 3% річних - 473255,32 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки шлґхом реалізації нерухомого майна на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на рівні, не нижчому ніж заставна вартість предмету іпотеки (3 190 000 грн.) за Договором іпотеки від 29.05.2012, а саме: на нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху №39-1-:-39-13 в літ. А-7 загальною площею 152 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м.Харків, вул. Римарська, буд. 22, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 310998;

При цьому, позивач зазначив в заяві, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду, що узгоджується з правовою позицією ОСОБА_12 Верховного суду, викладеною в постанові від 21.03.2018 р. № 760/14438/15-ц.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року) у справі №922/5037/15 заяву позивача - Публічного акціонерного товариства «Златобанк» , м. Київ, про зміну предмету позову залишено без розгляду.

Ухвала мотивована, зокрема з тих підстав, що абзацом 2 частини четвертої статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів - що підтверджують можливість подачі заяви про зміну предмету позову під час нового розгляду справи, тобто після спливу визначеного законом строку, що відповідно до статті 118 ГПК України є підставою для залишення поданої позивачем заяви без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство «Златобанк» , м. Київ, 25.10.2018 звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №1484 від 22.10.2018 року, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 р. скасувати, направити заяву про зміну предмету позову на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається, зокрема на те, що на порушення абз. 2 ч. 4 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою не задовольнив заяву позивача про зміну предмету позову, подану при новому розгляді даної справи, у звязку зі зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, на яку позивач посилався в цій заяві, а саме: зміну правової позиції Верховного суду щодо предмету спору у даній справі, яка викладена в постанові ОСОБА_12 палати Верховного суду України від 21.03.2018 р. у справі № 760/14438/15-ц та полягає в можливості застосування такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки як передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки виключно в позасудовому порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2018 року сформовано колегію у складі: ОСОБА_1- головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» , м. Київ, на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року у справі №922/5037/15 залишено без руху у зв'язку з неповажністю причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зобов'язано заявника впродовж 10-ти днів з моменту отримання ухвали, усунути вказані в ній недоліки, вказавши інші належні та обґрунтовані причини його пропуску з доказами на підтвердження зазначених обставин.

З метою усунення недоліків, визначених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху, від скаржника 23.11.2018р., в межах встановленого строку, на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла заява №1742 від 16.11.2018 р. про усунення недоліків апеляційної скарги, за змістом якої апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 04.10.2018 р. у справі № 922/5037/15.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 р. Публічному акціонерному товариству «Златобанк», м. Київ поновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року) у справі №922/5037/15. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Златобанк», м. Київ, пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року) у справі №922/5037/15 та встановлено учасникам справи строк до 10.12.2018 року включно для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

У зв'язку з перебуванням на лікарняному судді-члена колегії ОСОБА_13- на момент вирішення питання про призначення справи №922/5037/15 до розгляду, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л.Ф., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 р. було призначено повторний автоматичний розподіл справи №922/5037/15, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чернота Л. Ф., судді: Пушай В.І., Радіонова О.О.

10.12.2018 р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2192) , в якому він зазначив, що викладені в скарзі доводи є безпідставними та необґрунтованими, а оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зокрема, відповідач зазначив, що відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, зміна правової позиції Верховного суду щодо застосування норм права не відноситься до засобів якими встановлюються фактичні обставини справи, а інших доказів зміни фактичних обставин позивачем не було додано до заяви про зміну предмету позову при новому розгляді даної справи.

Також відповідач зазначає, що позиція Верховного суду з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передання його у власність іпотекодержателю не змінена постановою ОСОБА_12 палати Верховного суду України від 21.03.2018 р. у справі №760/14438/15-ц, оскільки аналогічна правова позиція висловлена у постанові в Ухвалі Верховного суду України від 30.03.2016 р. у справі № 6-1851цс15.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» , м. Київ, на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року) у справі №922/5037/15 призначено на 09.01.2019 р. о 14:15 год.

Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 р. Щодо повторного автоматичного розподілу справ у зв'язку із знаходженням у відпустці, судді Радіонової О.О., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи №922/5037/18 (провадження №891 Х/З).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 р. у справі №922/5037/18 (провадження №891 Х/З) сформовано колегію суддів у складі: головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1Ф та судді Пелипенко Н.М., Пушай В.І., що відповідає вимогам ст.8 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у режимі відеоконференцзв'язку у відповідності до вимог ст.222 ГПК України. Складено протокол судового засідання у відповідності до вимог ст.223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

У судовому засіданні 09.01.2019 р. представник позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу.

Представник третьої особи-1, яка не зявляє самостійних вимог, на стороні позивача в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Вважає, що права позивача порушені в порядку ст.46 ГПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.01.2019 р. заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, вважає оскаржувану законною, прийнятою з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухваду без змін.

Представник третьої особи-2, який не заявляє самостійних вимог на стороні позивача та представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційних скарг, встановлено наступне.

Як зазначено вище, позивач звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про зміну предмету позову вже при новому розгляді справи.

За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 46 ГПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Абзацом 2 частини четвертої статті 46 ГПК України визначено, що зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

У відповідності до вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) позивач зобов'язаний подаючи заяву про зміну предмету позову під час нового розгляду справи довести наявність зміни фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору і які сталися після розгляду справи по суті при попередньому розгляді справи.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивачем при поданні заяви про зміну предмету позову не зазначено про зміну фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання та не надано доказів наявності таких обставин, господарський суд першої інстанції у відповідності до наведених норм залишив оскаржуваною ухвалою заяву позивача без розгляду.

При цьому, позивач безпідставно посилається як на зміну обставин справи на зміну правової позиції Верховного суду щодо предмету спору у даній справі, яка викладена в постанові ОСОБА_12 палати Верховного суду України від 21.03.2018 р. у справі №760/14438/15-ц.

Частинами 1, 2 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ЦІ дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, фактичні обставини справи - це факти (події, дії, стан), доведення яких (наявність або відсутність) суду має значення для правильного вирішення справи, до яких не відносяться правові норми, якими сторони обґрунтовують свої позиції та їх застосування судами.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих

правовідносин.

Як встановлено п.п. 1, 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Як зазначено в пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» №6 від 23.03.2012 р. рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має грунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, при вирішенні справи, суд окремо встановлює фактичні обставини справи та які саме норми права необхідно застосувати до правовідносин, а отже, суд не може підмінювати фактичні обставини справи шляхом застосування норм права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, суд касаційної інстанції перевіряє лише правильність застосування судами норм права та не має права встановлювати фактичні обставини справи, а отже ОСОБА_12 Верховного Суду у справі № 760/14438/15-ц не могла встановити фактичні обставини, зміст (зміна) яких може вплинути на вирішення справи № 922/5037/15, а тому висновки Верховного Суду впливають лише на застосування норм права при вирішенні спору, а не на зміну фактичних обставин справи.

Зміна правової позиції Верховного Суду не відноситься до засобів, якими встановлюються фактичні обставини справи, а інших доказів щодо зміни фактичних обставин позивачем не було додано до заяви про зміну предмета позову.

Крім цього, позиція Верховного суду з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передання його у власність іпотекодержателю не змінена постановою ОСОБА_12 палати Верховного суду України від 21.03.2018 р. у справі № 760/14438/15-ц, оскільки аналогічна правова позиція висловлена у постанові в Ухвалі Верховного суду України від 30.03.2016 р. у справі № 6-1851цс15.

Так, Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.01.2018 р. справу № 760/14438/15-ц було передано на розгляд ОСОБА_12 І Іалати Верховного Суду з посиланням на частину третю статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, передає справу на розгляд ОСОБА_12, якщо така колегія (палата, об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об'єднаної палати) іншого касаційного суду.

У цій ухвалі зазначено, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 р. у справі № 6-1851цс15.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 р. у справі №6-1851 цс 15 містився висновок, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга позивача - Публічного акціонерного товариства «Златобанк», м. Київ, на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року у справі 922/5037/15 задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284, 339 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Златобанк, м. Київ на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року) у справі №922/5037/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.10.2018 року (повний текст підписано 05.10.2018 року) у справі №922/5037/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 09.01.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 11.01.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай