Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/17/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Андрійчук О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Голови комісії з припинення Житлово-комунального підприємства «Перспективне» Павлючик А. І. (33016, м. Рівне, вул. Будівельників, буд. 1) в інтересах Житлово-комунального підприємства «Перспективне» (33016, м. Рівне, вул. Будівельників, буд. № 1, ідентифікаційний код 31479193)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Еко" (33024, Рівненська область, Рівненський район, с. Грушвиця Друга, вул. 40 Років Перемоги, буд.1, ідентифікаційний код 33001226)

про розірвання договору,

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Голова комісії з припинення Житлово-комунального підприємства «Перспективне» Павлючик А.І. звернувся до Господарського суду Рівненської області в інтересах Житлово-комунального підприємства «Перспективне» із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Еко" про розірвання договору.

Одночасно із поданням позовної заяви Головою комісії з припинення Житлово-комунального підприємства «Перспективне» подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ч. 4 ст. 105 ЦК України, а також тим, що рахунки підприємства арештовані, що унеможливлює сплату судового збору.

Розглянувши клопотання позивача, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, пов'язані із вирішенням питання про звільнення від сплати судового збору, суд встановив таке.

Зокрема, позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", за якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

У свою чергу, на думку позивача, таке право встановлене ч. 4 ст. 105 ЦК України, відповідно до якої до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Заразом у вказаній нормі ЦК України передбачено, що з моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Повноваження виконавчого органу суб'єкта господарювання припиняються.

Отже, усі операції підприємства, що ліквідується, оформляються безпосередньо на підприємстві, у всіх документах використовуються реквізити підприємства. А ліквідатор або голова ліквідаційної комісії (члени комісії) є представником підприємства і працює від його імені.

Тобто голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають в суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Враховуючи викладене, голова комісії з припинення юридичної особи у розумінні ст. 105 ЦК України не є тотожним поняттю громадянина, якому у випадках, передбачених законодавством, надано право звертатися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, оскільки голова комісії виступає не в інтересах третіх осіб, а діє від імені юридичної особи, яка припиняється, та створює права і обов'язки для такої юридичної особи.

За таких обставин підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", немає.

Щодо відсутності у позивача можливості сплатити судовий збір з огляду на арешт коштів боржника, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1.цієї статті.

Таким чином, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін та за умови наявності підстав, визначених у ч. 1 вказаної статті.

За ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Існування умов, з якими ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" пов'язує можливість, зокрема звільнення від сплати судового збору, позивачем суду не надано.

Крім того, суд, розглядаючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону визначено, що суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, передбачених процесуальним законом.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому суд зазначає, що безпідставне надання пільг з реалізації обов'язку щодо сплати судового збору одному з учасників судового процесу, має наслідком порушення прав інших учасників та суперечить принципу рівності сторін у господарському процесі.

Враховуючи не надання Головою комісії з припинення Житлово-комунального підприємства «Перспективне» Павлючик А. І. доказів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, суд відмовляє заявнику у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

З урахуванням викладеного, при розгляді позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

У ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У Листі Вищого господарського суду України від 17.09.2012 року №01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" роз'яснено, що перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі або про прийняття скарги (заяви) до провадження. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, позивач до позовної заяви повинен надати документи, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на викладене, позивачу через відділ канцелярії та документального забезпечення суду необхідно у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали надати докази сплати судового збору.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Голові комісії з припинення Житлово-комунального підприємства «Перспективне» Павлючик А. І. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

2. Залишити без руху позовну заяву Голови комісії з припинення Житлово-комунального підприємства «Перспективне» Павлючик А. І.

3. Позивачу через відділ канцелярії та документального забезпечення суду у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали подати належні докази сплати судового збору у розмір 1 921,00 грн.

4. Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу згідно з п. 5 ст. 174 ГПК України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.01.2019 року та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://court.gov.ua/sud5019/

Суддя Андрійчук О.В.