ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення суду

14.01.2019м. Дніпро№ 904/1733/18

Суддя Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Пономарьова Є.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "МАГНАТ" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018

у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Гусака Олега Анатолійовича, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 309718 грн. 41 коп.

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат", м. Дніпро

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат", м. Дніпро

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (заявника) Антіпов С.Г. довіреність від 02.01.2019

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 частково задоволено позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гусака Олега Анатолійовича та стягнуто на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат" суму боргу в розмірі 150 405,16грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 256,08грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 159 313,25грн. відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області та постанови Центрального апеляційного господарського суду видано наказ від 17.12.2018.

26.12.2018 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат" про розстрочення виконання рішення суду до 05.07.2018.

Вимоги обґрунтовано тим, що станом на 26.12.2018 залишок грошових коштів на рахунку заявника складає 365,91грн., а за результатами трьох кварталів поточного року заявник має збитки у розмірі 6 685 740,00грн. Крім того, заявник посилається на те, що підприємство має єдиний рахунок з котрого проводяться розрахунки з працівниками, стягнення коштів у примусовому порядку призведе до арешту рахунків боржника та унеможливить розрахунки з працівниками, ще більше погіршить фінансове становище та втрату платоспроможності, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення. Також, заявник у січні 2019 року має розрахуватися за податковими зобов'язаннями за звітний 2018 рік.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2019 за вих.№2 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи", у зв'язку зі знаходженням судді Новікової Р.Г. у відпустці, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи за вх.№56730/18, за результатами якого для розгляду заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 визначено суддю Петренко Н.Е. (витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2019).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 вказану заяву прийнято судом та призначено її розгляд у судовому засіданні на 14.01.2019.

14.01.2019 у судовому засіданні повноважний представник заявника підтримав подану заяву, просив суд розстрочити виконання рішення суду від 05.07.2018 у справі № 904/1733/18, мотивуючи скрутним фінансовим становищем підприємства, залишком грошових коштів у розмірі 365,91грн. станом на 26.12.2018, наявністю одного рахунку, з якого проводяться розрахунки з працівниками та наявністю збитків у розмірі 6 685 740,00грн., на підтвердження чого у додатках до заяви про розстрочення виконання рішення надав суду письмові докази: довідку про залишок грошових коштів на поточному рахунку, довідку про наявність єдиного поточного рахунку та податкову декларацію за три квартали поточного року.

Повноважний представник позивача в судове засідання не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника заявника, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно із нормами частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може зокрема відстрочити виконання рішення.

Згідно частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Заявник посилається на скрутне фінансове становище підприємства та наявність збитків у розмірі 6 685 740,00грн., але, згідно податкової декларації за три квартали поточного року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат" має активи на суму 8 012 205,00грн.

Також, відповідач вказує, що станом на 26.12.2018 підприємство має залишок грошових коштів у розмірі 365,91грн. на єдиному рахунку, з якого проводяться розрахунки з працівниками, але в судовому засіданні 14.01.2019 відповідач повідомив суду, що на підприємстві працює лише чотири працівника та відбувається продаж активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Магнат", за рахунок яких виплачується заробітна плата працівників. Відтак, наявні підстави вважати, що в результаті безперешкодного продажу активів, відповідач буде мати реальну можливість ухилитися від виконання судового рішення, що є недопустимим, а отже вказний довод відповідача господарський суд відхиляє.

Суд констатує, що заборгованість виникла у квітні 2015 року і протягом майже чотирьох років відповідачем не вжито жодних заходів для її погашення, крім того, відповідачем не надано доказів, яким саме чином він буде сплачувати борг, у разі задоволення судом заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018.

Господарський суд бере до уваги, що правова позиція Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що рішення національних судів мають виконуватися.

У відповідності до приписів частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що вимоги про розстрочення виконання судового рішення є безпідставними та недоведеними і в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви за вих.№б/н від 26.12.2018 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 234 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде складено протягом п'яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Дата підписання та складення повного тексту ухвали - 17.01.2019.

Суддя Н.Е. Петренко