суддів Великої Палати Верховного Суду
Бакуліної С. В., Уркевича В. Ю.
Справа № 916/2500/15
Провадження № 12-274гс18
у справі № 916/2500/15 за позовом Приватного підприємства «Контейнерний термінал Іллічівськ» (далі - ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ») до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - ДП «МТП «Чорноморськ») про визнання права власності за касаційною скаргою ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07 вересня 2017 року та додаткову постанову цього ж суду від 14 вересня 2017 року (головуючий суддя Мишкіна М. А., судді Будішевська Л. О., Богатир К. В.).
У червні 2015 року ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до ДП «МТП «Чорноморськ» про визнання права власності на рухоме майно (вантажопідйомну техніку та допоміжне обладнання загальною вартістю 151 866 883 грн), перелік якого міститься у позовній заяві з підстав придбання такого майна за рахунок узгодженого учасниками спільної діяльності цільового грошового інвестиційного внеску (вкладу) позивача у спільну діяльність за договором (трансформації цього внеску із грошового на майновий, як вважав позивач).
Господарський суд Одеської області рішенням від 16 грудня 2015 року позов задовольнив повністю.
Одеський апеляційний господарський суд постановою від 07 вересня 2017 року зазначене рішення скасував та ухвалив нове рішення про відмову в позові. Додатковою постановою від 14 вересня 2017 року апеляційний суд стягнув з відповідача на користь позивача 80 388 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
У травні 2018 року ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07 вересня 2017 року та додаткову постанову цього суду від 14 вересня 2017 року скасувати, а рішення Господарського суду Одеської області від 16 грудня 2015 року залишити в силі.
Ухвалою від 02 липня 2018 рокуколегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відкрила касаційне провадження та ухвалою від 06 листопада 2018 рокуна підставі частини п'ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України передала справу разом із цією касаційною скаргою на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду з огляду на наявність виключної правової проблеми, вирішення якої у цьому випадку є необхідним для забезпечення розвитку права, розумної передбачуваності судових рішень та відповідно формування єдиної правозастосовчої практики.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 26 грудня 2018 року справу № 916/2500/15 за касаційною скаргою ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07 вересня 2017 року та додаткову постанову цього ж суду від 14 вересня 2017 року прийняла та призначила до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 27 лютого 2019 року.
Однак з ухвалою Великої Палати Верховного Суду про призначення цієї справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи погодитися не можемо з огляду на таке.
Відповідно до частин третьої - шостої статті 301 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження. Перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п'ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Так, за загальним правилом, закріпленим частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
За змістом частини четвертої статті 301 цього Кодексу без повідомлення учасників справи здійснюється перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто законодавець чітко передбачив можливість перегляду рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи саме у справах, предметом позову в яких є вимоги майнового характеру, а саме вимоги, які підлягають вартісній оцінці та «ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб».
Водночас положеннями частини п'ятої статті 301 Господарського процесуального кодексу України законодавець уточнює випадки, коли справа може розглядатися судом касаційної інстанції без повідомлення її учасників, зокрема коли «перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи».
З огляду на викладене та оскільки предметом позову в цій справі є вимога про визнання права власності на рухоме майно (вантажопідйомну техніку та допоміжне обладнання загальною вартістю 151 866 883 грн), тобто вимога майнового характеру, ціна позову в якій, як убачається з матеріалів касаційної скарги, перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також ураховуючи, що предметом перегляду в суді касаційної інстанції є постанови суду апеляційної інстанції, якими скасовано рішення суду першої інстанції і стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір, - розгляд такої справи в суді касаційної інстанції повинен здійснюватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи відповідно до частини третьої статті 301 Господарського процесуального кодексу України.
Окремо слід зауважити, що висновок Консультативної ради європейських суддів № 6 від 24 листопада 2004 року, на який міститься посилання в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26 грудня 2018 року, має рекомендаційний характер і не є обов'язковим, зокрема, й для Верховного Суду. Адже сама по собі Консультативна рада європейських суддів є консультативним органом при Комітеті Міністрів Ради Європи.
Таким чином, оскільки Велика Палата Верховного Суду є визначеним судом касаційної інстанції для розгляду таких справ, вважаємо, що розгляд цієї справи має відбутися в порядку, визначеному законом, зокрема статтею 301 Господарського процесуального кодексу України, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Судді: С. В. Бакуліна