ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2076/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КЕЙСІНГ" (вул. Червонопрапорна, б. 34, м. Київ,03680; )

До відповідача: Сільськогосподарського підприємства "ВЕККА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Центральна, б. 1, с. Благодатне, Лиманський район, Одеська область, 67540; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 директор;

Від відповідача: не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) "ГРАНД КЕЙСІНГ", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Сільськогосподарського підприємства "ВЕККА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі- Сільськогосподарське підприємство «ВЕККА» ТОВ) про стягнення заборгованості за поставлений, але не оплачений товар у розмірі 119 335 грн. 35 коп., пені у розмірі 35 534 грн. 86 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 вересня 2018 р. відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/2076/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13 грудня 2018 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2076/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Представник позивача в судове засідання щодо розгляду справи по суті не зявився, згідно клопотання, що надійшло до суду 25.10.2018р. просив розглядати справу без участі представника позивача, позовну заяву підтримує з мотивів, викладених у позовній заяві, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач Сільськогосподарське підприємство "ВЕККА" ТОВ про місце, дату та час судових засідань повідомлявся за юридичною адресою відповідно до витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини девятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 12 лютого 2014 року між ТОВ "ГРАНД КЕЙСІНГ" (Продавець) та Сільськогосподарським підприємством "ВЕККА" ТОВ (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №07/14, за умовами якого Продавець зобовязується передати у власність Покупця, оболонки для мясної промисловості, інгредієнти, та/або маркування ковбасної оболонки (надалі товар), а Покупець зобовязується прийняти товар від Продавця та здійснити оплату за нього в строки і порядку, передбаченими цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору найменування та кількість товару зазначаються в накладних, які є невідємною частиною цього Договору.

Умовами п. 6.2. Договору визначено, що Покупець здійснює оплату за товар у повному обсязі не пізніше 21 календарних днів з моменту переходу права власності, відповідно до п. 1.3. цього Договору. Доставку товару зі складу Продавця здійснюється за рахунок Покупця.

Позивач зазначає, що ним в повному обсязі виконано всі зобовязання , прийняті за умовами Договору купівлі-продажу №07/14 від 12 лютого 2014 року та строк виконання зобовязання Сільськогосподарського підприємства "ВЕККА"ТОВ настав 07 липня 2017 року.

Як пояснює позивач, загальний розмір простроченої заборгованості за поставлений на користь відповідача товар станом на 14.06.2018р. складає 119 335 грн. 35 коп. , що підтверджується відповідними документами первинного бухгалтерського обліку товарними видатковими накладними. Крім того, позивачем було зауважено, що між сторонами було підписано ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків від 27.03.2018р.

З урахуванням зазначеного, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати за отриманий товар, позивач вбачає порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з Сільськогосподарського підприємства "ВЕККА" ТОВ заборгованість у розмірі 119 335 грн. 35 коп.

Відповідно до п. 11.2. Договору у випадку невиконання Покупцем зобовязань, передбачених даним Договором, Продавець має право зобовязати Покупця сплатити Продавцю пеню у розмірі 4% від суми простроченого платежу в місць, якщо інше не передбачено законом.

На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача 4% річних від суми простроченого платежу в місяць, згідно до п. 11.2. Договору, що становить грошову суму у розмірі 35 534 грн. 86 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Також, відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, судом встановлено, що 12 лютого 2014 року між ТОВ "ГРАНД КЕЙСІНГ" (Продавець) та Сільськогосподарське підприємство "ВЕККА" ТОВ (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №07/14 , за умовами якого Продавець зобовязується передати у власність Покупця оболонки для мясної промисловості, інгредієнти, та/або маркування ковбасної оболонки (надалі товар), а Покупець зобовязується прийняти товар від Продавця та здійснити оплату за нього в строки і порядку, передбаченими цим Договором. Згідно до п. 1.3. Договору право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Зазначений договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, адже, відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 2.1. Договору найменування та кількість товару зазначаються в накладних, які є невідємною частиною цього Договору.

Згідно до п. 4.4 Договору перехід права власності на товар здійснюється в момент передачі товару.

Умовами п. 6.2. Договору визначено, що Покупець здійснює оплату за товар у повному обсязі не пізніше 21 календарних днів з моменту переходу права власності, відповідно до п. 1.3. цього Договору. Доставку товару зі складу Продавця здійснюється за рахунок Покупця.

За матеріалами справи, позивач на виконання умов укладеного Договору передав Сільськогосподарському підприємству "ВЕККА" ТОВ у власність товар за наступними видатковими накладними: видаткова накладна №859 від 22.11.2017р., видаткова накладна №851 від 16.11.2017р., видаткова накладна №822 від 07.11.2017р., видаткова накладна №772 від 20.10.2017р., видаткова накладна №750 від 11.10.2017р., видаткова накладна №623 від 21.08.2017р., видаткова накладна №587 від 09.08.2017р., видаткова накладна №533 від 24.07.2017р., видаткова накладна №436 від 16.06.2017р., видаткова накладна №423 від 13.06.2017р., видаткова накладна №378 від 31.05.2017р., видаткова накладна №371 від 30.05.2017р., видаткова накладна №223 від 03.04.2017р., видаткова накладна №195 від 24.03.2017р., видаткова накладна №133 від 06.03.2017р., видаткова накладна №87 від 16.02.2017р., видаткова накладна №83 від 15.02.2017р., видаткова накладна №74 від 08.02.2017р., видаткова накладна №760 від 19.12.2016р., видаткова накладна №598 від 19.10.2016р., видаткова накладна №567 від 06.10.2016р., видаткова накладна №504 від 12.09.2016р., видаткова накладна №505 від 12.09.2016р., видаткова накладна №469 від 31.08.2016р., видаткова накладна №458 від 29.18.2016р., видаткова накладна №431 від 16.08.2016р.

Проте, вартість поставленого товару станом на дату подачі позову до суду залишилась не сплаченою відповідачем у повному обсязі , внаслідок чого у Сільськогосподарського підприємства "ВЕККА" виникла заборгованість у розмірі 119 335 грн. 35 коп.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 119 335 грн. 35 коп.

Відповідно до п.11.2. Договору у випадку невиконання Покупцем зобовязань, передбачених даним Договором, Продавець має право зобовязати Покупця сплатити Продавцю пеню у розмірі 4% від суми простроченого платежу в місць, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За приписами ст.231 зазначеного Кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За розрахунком позивача розмір пені у вигляді 4% в місяць, що відповідно становить 48% річних, становить 35 534 грн. 86 коп., яку позивач нарахував на суму боргу 119 335 грн. 35 коп. за період з 07.07.2017р. по 14.06.2018р.

При цьому, відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи наведене, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд доходить до висновку про часткове його задоволення, у частині стягнення з ТОВ «ГРАНД КЕЙСІНГ» пені у розмірі 28 640 грн. 48 коп.

За таких обставин, на думку суду, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КЕЙСІНГ" є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів належного виконання умов Договору купівлі-продажу №07/14 від 12 лютого 2014 року не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КЕЙСІНГ" задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського підприємства "ВЕККА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Центральна, б.1, с. Благодатне, Лиманський район, Одеська область, 67540; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД КЕЙСІНГ" (вул. Червонопрапорна, б. 34, м. Київ,03680; ) заборгованість у розмірі 119 335 грн. 35 коп., пеню у розмірі 28 640 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 219 (дві тисячі триста двадцять три) грн. 63 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21 січня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога