ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3053/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Регіональна телемовна компанія "Тоніс -Центр", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 футболу "Футбольний Клуб Кобра", м. Харків
про стягнення 88173,70 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_2

відповідача не зявився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Регіональна телемовна компанія "Тоніс -Центр" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 футболу "Футбольний Клуб Кобра" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 40 про надання послуг від 05.03.2018 у розмірі 73360,00 грн., пені у розмірі 12286,29 грн., 3% річних у розмірі 1061,00 грн., інфляційного збільшення боргу у розмірі 1466,41 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

В якості правових підстав позову позивач посилається на п. 7.2. договору № 40 про надання послуг від 05.03.2018, ст.ст. 20, 193, 221 ГК України, ст.ст. 526, 625, 629 ЦК України.

Ухвалою суду від 14.11.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03.12.2018 о 10:30.

03.12.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 26.12.2018 о 11:30.

26.12.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 08.01.2018 о 12:45.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, в судове засідання не з`явився.

Як вбачається з матеріалів справи, копії ухвал суду по справі були направлені на адресу місцезнаходження відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенко, буд. 33А. Проте, копія ухвали про відкриття провадження у справі була повернута на адресу суду Укрпоштою з зазначенням причин повернення: "за закінченням строку зберігання".

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, явку якого в судове засідання не було визнано обов'язковою, суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 футболу "Футбольний Клуб Кобра" (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Регіональна телемовна компанія "Тоніс - Центр" (виконавець) було укладено договір № 40 про надання послуг у вигляді розміщення відео сюжету (надалі - договір).

Згідно з умовами договору виконавцем були надані послуги у вигляді розміщення відео сюжетів в програмі "Харьковские известия", що підтверджується актами надання послуг №174 від 31 березня 2018р., №239/1 від 03 травня 2018р., №244 від 22 травня 2018р., №277 від 31 травня 2018р.

Відповідно до п. 4.3.1. договору замовник зобов'язувався оплатити вартість послуг виконавця по відповідному рахунку протягом трьох календарних днів з дати отримання рахунку, якщо інший термін оплати не зазначений у відповідному рахунку отриманому замовником.

Згідно позову позивач вказує, що відповідачу були виставлені наступні рахунки № 126 від 05.03.2018р. на суму 22400,00грн., № 227 від 27.04.2018р. на суму 20160,00грн., №267 від 11.05.2018р. на суму 16800,00грн., №281 від 21.05.2018р. на суму 14000,00 грн.

Загальна вартість наданих відповідачу послуг за договором в період з 05 березня 2018 р. по 31 травня 2018 р. становить 73360,00 грн. Станом на 31.10.2018 відповідач зазначену суму не сплатив, чим порушив п.п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.3.1. договору. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією №1 від 18.04.2018 вих. №52 та з претензією №2 від 06.08.2018 вих.№86.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сума заборгованості за договором № 40 про надання послуг від 05.03.2018 у розмірі 73360,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позовні вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 1061,00 грн. та інфляційного збільшення боргу у розмірі 1466,41 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 6.1. договору за прострочення перерахування платежів, у строки, зазначені в п. 4.3.1. договору, замовник зобов'язаний оплатити виконавцеві на вимогу останнього пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу зазначеного у відповідному рахунку-фактури.

З огляду на вищевикладене, умови договору, суд прийшов до висновку, що пеня у розмірі 12286,29 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у звязку з чим судовий збір у розмірі 1762,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 футболу "Футбольний Клуб Кобра" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенко, 33А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Регіональна телемовна компанія "Тоніс-Центр" (61057, м. Харків, вул. Римарська, 23А, ) заборгованість за договором № 40 про надання послуг від 05.03.2018 у розмірі 73360,00 грн., пеню у розмірі 12286,29 грн., 3% річних у розмірі 1061,00 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 1466,41 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Регіональна телемовна компанія "Тоніс-Центр" (61057, м. Харків, вул. Римарська, 23А, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 футболу "Футбольний Клуб Кобра" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенко, 33А, ).

Повне рішення складено 14.01.2019 р.

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/3053/18