ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року Справа № 923/807/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Степановій О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кізім Т.О. - уповн. предст., дов. від 15.05.2018р.

від відповідача: Гадупяк Ю. П.- уповн. предст., дов. від 17.01.2018р.,

Дубовий І.А. - уповн. предст.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариство "Херсонобленерго", м.Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ Плюс", м.Генічеськ

про примусове виконання обов'язку в натурі

Описова частина рішення: Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.09.2018 за позовною заявою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» (далі - позивач) про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеськ Плюс» (далі - відповідач) виконати обов'язок за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016 в натурі - шляхом відновлення технологічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів.

Позов обґрунтований твердженням про ухилення відповідача від виконання обов'язку за названим договором щодо утримання технологічних електромереж спільного використання у відповідному технічному стані, забезпечення технічної можливості для передачі електричної енергії до межі балансової належності електроустановок АТ «Херсонобленерго» та інших суб'єктів, передачу електричної енергії яким забезпечує позивач.

Так, позивач зазначає, що 04.05.2018 вийшов із ладу КТП 10/0,4 кВ № 887, який забезпечує електропостачання електричної енергії субспоживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж відповідача. За умовами договору, відповідальність за технічний стан, експлуатацію та ремонт вищевказаного КТП покладений на відповідача. Проте, незважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідач, всупереч умовам договору про спільне використання технологічних електричних мереж, неполадки трансформатора, які стали причиною аварійного відключення трансформаторної підстанції не усунув, що унеможливлює передачу електричної енергії субспоживачам через належні відповідачу електричні мережі.

У підготовчому засіданні, призначеному на 18.10.2018, суд відмовив у задоволенні клопотання позивача, порушеному ним у позовній заяві, про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, постачання електроенергії яким за відповідними договорами, укладеними із позивачем, здійснюється через електричні мережі, що належать відповідачу. Мотиви відмови у задоволенні даного клопотання, викладені в ухвалі суду від 18.10.2018. На підставі цієї ж ухвали підготовче засідання, у зв'язку із неявкою відповідача було відкладено до 22.11.2018.

25.10.2018 судом отримано відзив на позову заяву (вх.№ 10363/18 від 25.10.2018), у якому відповідач, посилаючись на необґрунтованість та незаконність позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову, відповідач зазначив, що причиною виходу з ладу трансформаторної підстанції № 887 є пожежа (підпал), яка відповідно до умов договору про спільне використання технологічних мереж № 4838 від 08.07.2016 та положенням, викладеним у правилах користування електричною енергією є форс-мажорною обставиною, настання якої звільняє сторону від обов'язку виконання договірних зобов'язань. Про ці обставини, як зазначає відповідач, він повідомив позивача у відповідному листі за вих. № 25 від 05.05.2018.

Крім цього, у відзиві відповідач зазначає, що через пожежу трансформаторна підстанція № 887 потребує капітального ремонту, кошти для проведення якого, на сьогоднішній день, у ТОВ «Генічеськ Плюс» відсутні.

Серед іншого, відповідач зазначив, що причиною виходу із ладу трансформатору міг бути і перепад напруги на трансформаторній підстанції, який вже мав місце 01.03.2018 та призвів до перегорання запобіжників та котушок трансформатора. Через це ТОВ «Генічеськ Плюс» за свій рахунок змушене було виконати капітальний ремонт трансформаторної підстанції № 887.

Для цього, з метою встановлення причин виходу із ладу трансформаторної підстанції, у листі за вих. № 65 від 19.10.2018, він просив позивача надати інформацію про факти фіксації перепадів напруги у Генічеському РЕЗ і ЕМ на трансформаторній підстанції № 887 01.03.2018 та 05.05.2018, проте відповідь не отримав.

На підтвердження доводів, викладених у відзиві відповідач надав копії листів за вих. № 17 від 01.03.2018, № 25 від 05.05.2018, № 65 від 19.10.2018.

У відповіді на відзив (вх.№ 2/2917/18 від 22.11.2018) позивач зазначив про необґрунтованість доводів, викладених відповідачем у ньому, та наполягав на задоволенні позовних вимог. Так, позивач вказує, що належними доказами на підтвердження настання форс-мажорних обставин є або сертифікат торгово-промислової палати, або довідка відповідного компетентного органу, які відповідач, на підтвердження наведених ним у відзиві обставин, не надав. Крім цього, позивач стверджує, що оскільки підпал відноситься до протиправних дій третіх осіб, належним доказом на підтвердження цієї обставини є витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, який відповідачем також надано не було. Відсутність у відповідача коштів на проведення капітального ремонту трансформаторної підстанції, за твердженням позивача, поважною причиною для невиконання договірних зобов'язань не являється.

У зв'язку із неотриманням відповіді, на лист за вих. № 65 від 19.10.2018, відповідачем, 22.11.2018 подано клопотання (вх.№ 2/3003/18 від 22.11.2018) про витребування з Генічеського РЕЗ і ЕМ інформації про те, чи були зафіксовані перепади напруги на трансформаторній підстанції № 887 за адресою: вул. Центральна, 220-а по лінії в 10 кВт 01.03.2018 та 05.05.2018.

Ухвалою від 22.11.2018, суд задовольнив клопотання відповідача та витребував з Генічеського РЕЗ і ЕМ відомості про те, чи були зафіксовані 01.03.2018 та 05.05.2018 перепади напруги на трансформаторній підстанції № 887 за адресою: вул. Центральна 220-а у м. Генічеськ, Херсонської області.

Цією ж ухвалою суду, на 30 днів, до 18.12.2018, продовжено строк проведення підготовчого провадження, а підготовче засідання відкладено до 11.12.2018.

На виконання ухвали суду від 22.11.2018, позивачем, 23.11.2018, із доказами направлення відповідачу, надано копію листа начальника Генічеського РЕЗ і ЕМ за вих. № 45/03-069399 від 21.11.2018, у якому зазначено, що 01.03.2018 та 05.05.2018, Генічеським РЕЗ і ЕМ перепадів напруги на П/С «Генічеська» ПЛ-10 кВ Ф-644, скарг інших абонентів та пошкодження обладнання, не зафісковано.

11.12.2018 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 11972/18) у яких останній, на спростування доводів, викладених позивачем у відповіді на відзив зазначає, що форс-мажорною обставиною, відповідно до умов договору та правил користування електричною енергією, є сам факт пожежі, що підтверджується актом про пожежу від 04.05.2018, виданим провідним фахівцем Генічеського ГУ ДСНС України в Херсонській області капітаном служби Анурєєвою А.В., копія якого додана відповідачем до заперечень. Встановлення причин пожежі, за твердженням відповідача, є компетенцією інших органів та не є предметом розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 11.12.2018, підготовче провадження у справі було закрито, а розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 10.01.2019.

12.12.2018 від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача (вх. 12032/18), у яких останній, зважаючи на надання відповідачем, разом із запереченнями на відповідь на відзив, акту про пожежу, зазначає, що умовами договору, на відповідача покладений обов'язок повідомляти не лише про факт настання обставин непереборної сили, але й обов'язок повідомляти про тривалість такої обставини та ймовірної дати її припинення, який відповідач не виконав. Крім того, вказав, що пошкодження електрообладнання контрольно-трансформаторної підстанції є наслідком форс-мажорних обставин, а не обставинами непереборної сили в їх сенсі. Також зазначив, що, виходячи із умов договору про спільне використання технологічних електричних мереж та правил улаштування електроустановок, обставини, які стали підставою для припинення спільного використання технологічних мереж, не могли, у даному випадку перевищувати 1 доби (24-х годин).

У судовому засіданні 10.01.2019 оголошувалась перерва до 11.01.2019.

У судовому засіданні, 11.01.2019, представник позивача позовні вимоги, з підстав наведених у позові та заявах по суті справи, підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні 11.01.2019 проти позовних вимог заперечували та просили залишити їх без задоволення.

Окрім того, представником відповідача в судовому засіданні було надано письмові заперечення на пояснення позивача, за якими відповідач зазначив, що повідомляв позивача про пожежу та виведення з ладу трансформаторної підстанції та відновлення виконання договору після проведення капітального ремонту.

Відповідач у запереченнях також вказав, що форс-мажорні обставини це обставини непереробної сили та їх наслідки, які були завдані, а не виключно сам факт виникнення форс мажорних обставин.

Відповідач також вказує на безпідставність посилань позивача на п.6.1 договору та на обов'язок відновлення електропостачання протягом 24 годин, оскільки цей пункт стосується аварійних ситуацій, а в даному випадку мали місце форс-мажорні обставини.

На підставі ст. 240 ГПК України, у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив:

08.07.2016 між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (нове найменування якого Акціонерне товариство «Херсонобленерго») (позивач, користувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Генічеськ Плюс» (відповідач, власник мереж) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 (далі - Договір) (а.с. 10-12).

За умовами, визначеними у п. 1.1. Договору, власник мереж зобов'язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору передача електричної енергії забезпечується відповідно до додатка «Однолінійна схема» (додаток № 5) наданого власником мереж з обов'язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії.

Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» (додаток № 4) (а.с. 14).

Так, у п. 1 Додатку № 4 сторони визначили балансову належність електромереж та установок за власником мереж - КТП-887, ПЛ-10 кВ 3АС-3*35 довжиною L=0,008 км, від РКТП-887 до КТП-887/63 кВА, РКТП-887, та ел. установки до 1000 В, н/в автоматичний вимикач Ін-100А, ел. лічильник; за користувачем - відгалуження на КТП-010 ПЛ-10кВ оп. № 4 Ф-664 від п/ст 35/10 «Генічеська».

У п. 2 Додатку № 4 сторонами узгоджено, що межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок установлюється на контактному з'єднанні і шлейфів до РКТП-887 оп. № 4 ПЛ-10 кВ Ф-644 в місці приєднання відпайки.

Згідно п. п. 3, 4 Додатку № 4 власник мереж несе відповідальність за технічний стан КТП-887, ПЛ-10 кВ 3АС-3*3,35 довжиною L=0,008 км, від РКТП-887 до КТП-887/63 кВА, РКТП-887, н/в автоматичний вимикач Ін-100А, ел. установки до 1000 В, які знаходяться в його віданні, за збереження засобів обліку та пломб держповірки і енергопостачальної організації; користувач несе відповідальність за стан контактних з'єднань на межі балансової належності та технічний стан ПЛ-10 кВ оп. № 4 Ф-644 віл ПС 35/10 «Генічеська».

У цьому ж додатку сторонами визначений наступний перелік об'єктів субспоживачів яким власник мереж забезпечує передачу електричної енергії, а саме: приватний сектор ОСОБА_7, АДРЕСА_1; приватний сектор ОСОБА_8, АДРЕСА_1; приватний сектор ОСОБА_5, АДРЕСА_2.

Сторони зобов'язалися утримувати установки, що вказані у акті, у справному стані та експлуатувати відповідно до правил користування електричною енергією, ПТЕ, ПТБ, забезпечити охорону електроустановок, які розташовані на їх території незалежно від їх приналежності та допуск до проведення необхідних робіт в цих електроустановках відповідного персоналу.

Додатки № 3 та № 4 «Однолінійна схема», «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», відповідно до п. 9.5. Договору є його невід'ємними частинами.

У розділі 2 Договору визначені обов'язки відповідача як власника мереж. Так, згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.8, 2.10 Договору на власника мереж покладені наступні обов'язки:

- утримувати технологічні електричні мережі спільного використання у належному технічному стані, формувати електричну схему цих мереж відповідної пропускної здатності та забезпечувати технічну можливість для передачі електричної енергії до межі балансової належності електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач;

- забезпечувати на межі балансової належності електромереж підтримання параметрів якості електроенергії та узгодженого рівня надійності електропостачання відповідно до категорії струмоприймачів користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, згідно з ПУЕ;

- своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень;

- оперативно повідомляти користувача та інших суб'єктів господарювання електроустановки яких приєднані до технологічних електричних мереж власника мереж, про порушення, що пов'язані з перериванням електропостачання, їх причини і терміни відновлення режиму електропостачання, про виведення в ремонт, а також введення в дію після ремонту технологічних електричних мереж, якими передається електроенергія.

Відповідно до п. 9.4. Договору, він укладений на строк до 31.12.2016, набирає чинності з дня підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Листом від 05.05.2018 за вих. № 45/04-022953 (а.с. 19) позивач повідомив відповідача про те, що у зв'язку з пошкодженням обладнання на КТП 10/0,4 кВ № 887, яка знаходиться на балансі ТОВ «Генічеськ Плюс», 04.05.2018 о 21:01 аварійно відключилась ПЛ-10кВ Ф-644 від п/ст 35/10 Генічеська.

У листі від 05.05.2018 за вих. № 45/04-022954 (а.с. 20) позивач наголосив на необхідності усунення відповідачем технологічного пошкодження та забезпечення можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними мережами в точках приєднання електроустановок користувача.

У зв'язку із бездіяльністю відповідача по усуненню неполадок обладнання, які виникли на належних йому електричних мережах в.о. начальника Генічеського РЕЗ і ЕМ листом за вих. № 45/67-023955 від 08.05.2018 (а.с. 21) звернувся до міського голови м. Генічеська та Генічеської міської ради із проханням посприяти у вирішенні питання щодо відновлення відповідачем технологічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами.

Проте, незважаючи на неодноразові звернення, відповідач зобов'язання щодо забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, не виконав, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРЕЕ), Правилами улаштування електроустановок, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 476 від 21.07.2017 (далі - ПУЕ).

Відповідно до абз. 3 п. 1.2.3, п. 2.5.1, ПРЕЕ у разі використання оператором системи розподілу технологічних електричних мереж власника мереж, який не виконує функцій оператора системи розподілу згідно з умовами ліцензії або законодавством, для забезпечення транспортування електричної енергії електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу відносини між власником цих мереж та оператором системи розподілу, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

За визначенням наведеним у п. 1.1.2. ПРЕЕ договором про спільне використання технологічних електричних мереж є домовленість двох сторін, що встановлює зміст та регулює правовідносини між оператором системи розподілу та основним споживачем, мережі якого розташовані на території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, під час транспортування електричної енергії технологічними електричними мережами основного споживача, що укладається за типовою формою, затвердженою Регулятором, та згідно з яким передбачається оплата вартості послуг з використання технологічних електричних мереж основного споживача, визначеної за затвердженою Регулятором методикою.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» та абз. 4 п. 1.2.3, п. 2.5.2 ПРРЕ укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж є обов'язком основного споживача/власника мереж.

Згідно абз. 2 п. 2.5.2 ПРЕЕ власник технологічних електричних мереж (основний споживач) зобов'язаний належно утримувати технологічні електричні мережі та не обмежувати право оператора системи вимагати від власника технологічних електричних мереж відшкодування нанесених оператору системи збитків.

Крім цього, відповідно до положень, наведених у підпунктах 5,6,19 п. 5.5.5 ПРЕЕ на споживача, з-поміж іншого, покладений обов'язок: дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.

В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, яким кореспондують положення ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених норм належне виконання зобов'язання це передусім виконання його відповідно до умов договору, закону та інших правових актів.

Відповідно до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, в силу укладеного із позивачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016 відповідач набув певні зобов'язання які мав виконувати у відповідності до умов, визначених у даному договорі, а саме: забезпечувати технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач та, відповідно, здійснювати необхідні заходи, пов'язані із необхідністю дотримання даного договірного зобов'язання.

У розділі 6 Договору сторонами визначено випадки, порядок обмеження та припинення спільного використання технологічних мереж. Зокрема, пунктом 6.1 Договору визначено, що спільне використання технологічних електричних мереж може бути припинено або обмежено власником мереж без попередження у разі: виникнення аварійних ситуацій в електроустановках власника мереж. Водночас, згідно цього ж пункту такі обставини не повинні перевищувати строк, визначений ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії користувача.

Як вбачається із додатку № 4 до Договору «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» електроустановки субспоживачів, на які, через належні відповідачу електричні мережі, здійснюється передача (транзит) електроенергії, відносяться до ІІІ категорії електропостачання.

Відповідно до п. 1.2.20, глави 1.2., розділу 1 ПУЕ для електроприймачів ІІІ категорії електропостачання може здійснюватися від одного джерела живлення за умови, що час переривання електропостачання, необхідний для ремонту або заміни пошкодженого елемента системи електропостачання, не перевищує однієї доби.

Відповідачем факт поломки електроустановки, відповідальність за технічний стан якої, відповідно до змісту Договору та додатку № 4 до нього, покладається саме на нього, фактично не оспорюється.

З огляду на вищенаведені норми, відповідач, виходячи із наявного у нього зобов'язання щодо забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії, зобов'язаний був вжити заходи для усунення обставин, які унеможливлювали передачу (транзит) електричної енергії субспоживачам, через належні йому технологічні електричні мережі.

Доводи відповідача щодо того, що причиною поломки контрольно-трансформаторної підстанції міг бути перепад напруги спростовується листом начальника Генічеського РЕЗ і ЕМ за вих. № 45/03-069399 від 21.11.2018 (а.с. 57), у якому зазначено, що 01.03.2018 та 05.05.2018, Генічеським РЕЗ і ЕМ перепадів напруги на П/С «Генічеська» ПЛ-10 кВ Ф-644, скарг інших абонентів та пошкодження обладнання, не зафісковано.

Щодо заперечень відповідача про відсутність у нього обов'язку виконувати договірні зобов'язання із забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів у зв'язку із настанням форс-мажорних обставин, а саме: пожежі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.3.1 Договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання зобов'язань за цим Договором, якщо воно є результатом дії обставини непереборної сили. До обставин непереборної сили належать форс-мажорні обставини - надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, захист від дії якої не передбачено в проектній та іншій нормативній документації, дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу, дія якої може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту).

На підтвердження настання форс-мажорної обставини, яка звільняє від обов'язку виконання договірних зобов'язань, відповідач надав акт про пожежу від 04.05.2018, складений провідним фахівцем Генічеського РВ ГУДСНС України в Херсонській області, капітаном служби ЦЗ Ануреевою А.В. (а.с. 63), з якого вбачається факт пожежі на контрольно-трансформаторній підстанції, належній відповідачу. За змістом зазначеного акту також вбачається, що причиною пожежі, яка призвела до пошкодження електроустановок контрольно-трансформаторної підстанції, стало коротке замикання із приміткою про можливий підпал.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Тобто, ознаками форс-мажорних обставин є наступні: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов'язань за даним умов здійснення господарської відповідальності.

Таким чином, сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, що саме через настання цих обставин сторона об'єктивно була позбавлена можливості виконати договірне зобов'язання.

Водночас, відповідач, посилаючись на пожежу, як на обставину непереборної сили, не довів виключний та невідворотний характер зазначеної події, та не надав доказів, що саме через настання цієї обставини він був позбавлений можливості виконати зобов'язання за договором, укладеним із позивачем, оскільки сама по собі пожежа, обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною), в контексті вищевикладеного, не являється. Як власне, не являється форс-мажорною обставиною, і підпал, який є результатом протиправних дій третіх осіб.

Крім того, згідно умов наведених у п. 8.3.1 Договору, настання форс-мажорних обставин не звільняє сторону від виконання зобов'язання, а лише відкладає його на строк дії обставини непереборної сили.

Вказана норма закріплена і у ч. 3 ст. 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товару від 11.04.1980, що набрала чинності для України 01.02.1991, в якій зазначено, що звільнення від відповідальності за невиконання чи часткове невиконання договірних зобов'язань залишається лише на той період, протягом якого існує дана перешкода.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Таким чином, належним доказом підтвердження форс-мажорної обставини є сертифікат торгово-промислової палати, який відповідачем в якості доказу не надано.

З огляду на вищевикладене, заперечення відповідача щодо відсутності у нього обов'язку виконувати договірні зобов'язання через настання передбачених Договором форс-мажорних обставин у виді пожежі, судом відхиляються.

Безпідставними суд вважає і доводи відповідача щодо відсутності у нього коштів на проведення ремонту контрольно-трансформаторної підстанції, необхідного для відновлення можливості передачі електричної енергії через належні йому електричні мережі, оскільки в силу приписів наведених у ст. 193, ч. 2 ст. 218 ГК України, відсутність у сторони коштів, не є підставою для звільнення її від виконання обов'язку чи звільнення від відповідальності за невиконання обов'язку.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення позивачем обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, а саме: невиконання відповідачем договірних зобов'язань із забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної мережі через належні йому електричні мережі. В свою чергу, відповідач не надав суду належних доказів виконання зобов'язання із забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок та належних доказів на підтвердження своїх заперечень в частині відсутності у нього обов'язку виконувати зазначене зобов'язання.

Відповідно до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.

Вищевказаний спосіб захисту застосовується в зобов'язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов'язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов'язку чи уникає його.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту (виконання обов'язку за договором в натурі) відповідає положенням чинного законодавства та, виходячи із встановлених під час розгляду обставин, позовні вимоги АТ «Херсонобленерго» про зобов'язання ТОВ «Генічеськ Плюс» виконати обов'язок за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016, шляхом відновлення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів, задовольняються повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Херсонобленерго» задовольнити.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Генічеськ Плюс» (місцезнаходження: 75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 220-а, ) виконати свій обов'язок перед Акціонерним товариством «Херсонобленерго» (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016 в натурі - шляхом відновлення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів.

Стягувач: Акціонерне товариство «Херсонобленерго» (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Генічеськ Плюс» (місцезнаходження: 75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 220-а, )

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеськ Плюс» (місцезнаходження: 75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 220-а, ) на користь перед Акціонерного товариства «Херсонобленерго» (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) судовий збір у розмірі 1762грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України

Повний текст рішення складено 15.01.2019р.

Суддя Н.А. Павленко