СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2019 р. Справа №913/666/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (вх.№1038Л/1 від 13.11.2018) на рішення Господарського суду Луганської області від 17.10.2017 у справі №913/666/17 (м. Харків, суддя Рябцев О.В., повний текст рішення складено 23.10.2017),

за позовом Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне, Луганська обл.,

до Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича, м. Рубіжне Луганська, Луганська обл.,

про стягнення 16579,80 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до ФОП Бабенка Дмитра Володимировича про стягнення 16579,80 грн заборгованості за договором надання послуг з водопостачання та водовідведення №591 від 06.07.2012.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.10.2017 (суддя Рябцева О.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 17.10.2017 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; стягнути судовий збір у розмірі 3360,00 грн.

Зокрема, скаржник зазначає, що Правила №190 покладають відповідальність за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування саме на споживача - у даному випадку відповідача по справі, а тому висновок суду першої інстанції про недоведеність самовільних дій відповідача є безпідставним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне, Луганська область задоволено частково. Рішення Господарського суду Луганської області від 17.10.2017 у справі №913/666/17 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне, Луганська область до Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича, м. Рубіжне, Луганська область заборгованості в розмірі 552,66 грн., а також в частині розподілу судових витрат. В скасованій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне, Луганська область до Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича, м. Рубіжне, Луганська область про стягнення заборгованості за договором на послуги водопостачання та водовідведення від 06.07.2012 №591 задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича на користь Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради заборгованість в розмірі 552,66 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 53,33 грн. В іншій частині рішення господарського суду Луганської області від 17.10.2017 у справі № 913/666/17 - залишено без змін. З Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича на користь Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 58,67 грн.

Постановою Верховного Суду від 12.06.2018 касаційну скаргу Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі №913/666/17 скасовано. Справу №913/666/17 направлено на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018 з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи №913/666/17.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 №295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та суддів Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№185 (6940) від 03.10.2018) було розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів», у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом, доручено відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2018 для розгляду справи №913/666/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга може бути розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи - за відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом).

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана позивачем - 20.11.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 14.11.2018, надіслана на адресу відповідача - ФОП Бабенка Д.В., зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1, повернулась на адресу суду із позначкою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою «судова повістка».

Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлялася копія ухвали, вбачається, що даний лист було суду повернуто поштою у зв'язку з закінченням терміну його зберігання.

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення його до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) особи щодо його належного отримання, тобто є власною волею учасника справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.11.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що учасники провадження мали достатньо часу для надання будь-яких необхідних пояснень чи документів, однак, враховуючи, що учасники провадження у справі не надали відзиву, заяв чи клопотань, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Також, суд повідомляє, що клопотань від учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом) до суду не надійшло.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції обставини даної справи є наступними.

06.07.2012 між сторонами був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення №591 (далі - Договір), за змістом п. 1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а Відповідач - прийняти і своєчасно оплатити надані послуги за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим Договором.

У преамбулі договору сторони встановили, що при його виконанні вони керуються, зокрема, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627 (далі - Правила № 190).

За умовами п. 1.3 договору, позивач відпускає воду і приймає стічні води в розмірі встановленого ліміту для забезпечення послугами об'єктів Відповідача, розташованих за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Облік відпущеної води і прийнятих стоків здійснюється сторонами засобами вимірювальної техніки, які включені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 3.4 договору, відповідач несе відповідальність за цілісність і збереження приладів обліку, пломб и деталей опломбування, встановлених представником територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднання приладів обліку, запірної арматури манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

В п. 3.5 договору сторони домовились, що зняття приладів обліку, здійснення будь-яких змін деталей або зміна положення на водомірному вузлі, де вони встановлені, зняття пломб, встановлених органами Держспоживстандарту або позивачем, здійснює виключно позивач, або відповідач за письмовою згодою позивача.

У разі самовільних дій споживача, вказаних в п. 3.5 договору, відповідач сплачує витрати води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (п. 3.6 Договору).

Повірка, обслуговування та ремонт належних відповідачу приладів обліку здійснюється Позивачем (п. 3.7 Договору).

Зняття показів приладів обліку здійснюється представником позивача спільно з представником відповідача до 25 числа розрахункового місяця та підтверджується двостороннім актом. Представник відповідача має право доступу до приладів обліку в будь-який час для огляду, контролю та перевірки в присутності відповідальної особи Позивача (п. 3.15 Договору).

Згідно п. 7.1 договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором встановлюється у відповідності з нормативно-правовими актами України, а також у відповідності з Правилами № 190.

На об'єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_3 представником позивача проведено планове знімання показів приладу обліку.

Встановлено, що позивач відображає показники лічильника в особовій картці № 591, в якій зроблено записи, що протягом дії договору відповідач використовує від 1 до 14 куб.м. води в місяць. В 2017 році зафіксовано використання 31 куб.м. води за період з 11.04.2016 по 06.02.2017 та 15 куб.м. за період з 06.02.2017 по 12.06.2017, тобто на дату перевірки. При цьому будь-якого акту щодо відсутності пломби КП «РВУВКГ» на момент огляду лічильника відповідальною особою позивачем не складено.

Разом з тим, позивач стверджує, що зазначено особою - інженером по роботі зі споживачами ОСОБА_1., наступного дня (13.06.2017) була подана службова записка заступнику директора підприємства позивача, в якій вказано, що 12.06.2017 контролером ОСОБА_2 при плановому знятті показників приладу обліку за адресою: АДРЕСА_3 виявлено відсутність пломби КП «РВУВКГ» (позивача).

Представниками позивача в присутності відповідача відповідно до п. 10.1 Правил №190 було проведено обстеження внутрішньої водопровідної та каналізаційної мережі за адресою: АДРЕСА_3, за результатами якого був складений акт обстеження внутрішньої водопровідної та каналізаційної мережі від 14.06.2017, яким зафіксовано, що на вказаному об'єкті встановлений прилад обліку ВК 1,5 № 351018 (2010 року виготовлення). Пломба КП «РВУВКГ» відсутня. Документи про державну повірку на момент перевірки не надані. Акт підписаний представниками позивача з відміткою про відмову відповідача від його підписання.

Відповідач 15.06.2017 звернувся до позивача із заявою незгоди із змістом акту, стверджуючи, що під час проведення знімання показів приладу обліку 12.06.2017 контролер пошкодив пломбу, впустивши її між стін.

15.06.2017 представником позивача був опломбований новий прилад обліку, встановлений за адресою: АДРЕСА_3

Знятий прилад обліку зберігається у відповідача.

Позивач, відповідно до умов договору та на підставі п.п. 3.3, 3.4 Правил №190, здійснив розрахунок об'єму використаної води при самовільному втручанні в дію приладів обліку, відповідно до якого об'єм води та стічних вод за період самовільного підключення в 30 днів складає 915 куб.м.

Відповідачу виставлено рахунок від 14.06.2017 №591 та акт надання послуг водопостачання та водовідведення від 14.06.2017, які було надіслано на адресу останнього, але повернуті позивачу за закінченням терміну зберігання.

Вказана сума станом на 09.08.2017 відповідачем сплачена не була, через що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 16579,80 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем в порушення приписів п. 5.21 Правил №190 зняття показів засобів обліку здійснено без присутності споживача, що дало підстави для сумніву споживача у об'єктивності обставин зняття показників на приладі обліку. Крім того, позивачем взагалі не доведено, що споживач вчинив якісь самовільні дії направлені на безоблікове споживання води.

Частково скасовуючи рішення місцевого господарського суду та постановляючи нове - про задоволення позову у розмірі 552,66 грн., суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки під час проведення 12.06.2017 планового знімання показів приладу обліку в присутності представників обох сторін не виявлено факту відсутності (порушення) пломби позивача, відповідно до вимог п. 10.1 Правил №190 жодного акту на засвідчення цього факту позивачем не складалось, то факт наявності спірної пломби 12.06.2017 на приладі обліку відповідача презюмується. У зв'язку з цим, оскільки порушення у вигляді відсутності пломби позивача було зафіксовано актом лише 14.06.2017, того ж дня порушення було усунуто, нарахування повинно бути здійснено відповідно до вимог п. 3.3 Правил №190 за період 1 день (13.06.2017) у розмірі 552,66 грн.

Верховний Суд не погодився зі встановленим судом апеляційної інстанції періодом відповідного безоблікового водокористування, за який здійснено розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу. Зокрема, суд касаційної інстанції зазначив, що під час нового розгляду суду необхідно всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити період безоблікового водокористування відповідачем, за який підлягає застосуванню передбачений п. 3.6 договору та п. 3.4 Правил №190 розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Досліджуючи обставини справи, з урахуванням ст.316 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1.1 Правил № 190 ці правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п. 5.1 Правил № 190 облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Пунктом 5.18. Правил № 190 передбачено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до п. 3.1-3.4 Правил №190 розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо відсутності пломби позивача на засобі обліку відповідача, що зафіксовано актом від 14.06.2017, є обґрунтованим висновок щодо застосування передбаченого умовами п. 3.6 договору та п. 3.4 Правил № 190 розрахунку витрат води за пропускною спроможністю труби вводу за безоблікове водокористування відповідачем. Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові у даній справі.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що 15.06.2018 представником позивача в присутності представника відповідача був опломбований новий прилад обліку, встановлений за адресою: вул. Визволителів, 102 (а.с.29).

Для визначення розрахункового періоду при безобліковому водокористуванні визначальне значення має день початку такого користування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що день встановлення факту відсутності пломби позивача на засобі обліку відповідача (14.06.2017) ще не є днем початку безоблікового використання води.

В п.18 ч.1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Враховуючи те, що в матеріалах справи є докази того, що остання повірка була проведена 17.04.2017 (акт від 15.06.2017, підписаний сторонами у справі, а.с.29), отже встановити те, що розрахунковий період за безоблікове водокористування становить менше місяця - неможливо.

Враховуючи викладене та встановлені обставини щодо відсутності пломби на засобі обліку, а отже самовільного підключення відповідачем до водопровідних мереж і неможливості встановити термін початку безоблікового водокористування відповідачем, розрахунковий період такого водокористування, з огляду на положення п. 3.4 Правил № 190, повинен становити один місяць.

Щодо тверджень відповідача про невірність нарахованого тарифу, колегія суддів зазначає наступне.

З розрахунку позивача вбачається, що ним при обрахунку суми, що підлягає сплаті при самовільному втручанні і дію приладів обліку, було використано тариф у розмірі 18,12 грн за 1 м.куб. При цьому, доданими до відзиву на позовну заяву документами сам відповідач, своїми внутрішніми документами підтверджує, що тариф без ПДВ складає 18,12 грн (а.с.45-50). З огляду на відсутність інших документів, які б свідчили про невірність вказаного тарифу, колегія суддів зазначає, що використання тарифу у розмірі 18,12 є обґрунтованим.

Перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів встановила, що він є арифметично вірним та законним.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційних вимог, скасування рішення суду про відмову в позові з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Згідно частині 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтею 129, 232, 269, п.2 ч.1 ст. 275, п.1, 3 ч.1 ст. 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Луганської області від 17.10.2017 у справі №913/666/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича (АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (93010, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 49, ) заборгованість в розмірі 16579,80 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1600,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бабенка Дмитра Володимировича (АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (93010, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 49, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760,00 грн.

Видачу наказів доручити Господарському суду Луганської області.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08 січня 2019 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий