СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" січня 2019 р. Справа № 917/845/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя (доповідач): судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів, м. Полтава
на рішення господарського суду Полтавської області
від 01.11.2018р. (повний текст підписано 12.11.2018р.)
у справі № 917/845/18 (суддя Безрук Т.М.)
за позовом: до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Дельта, м. Київ Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів, м. Полтава
простягнення 1 177 212, 33 грн.

В С Т А Н ОВ И В:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.11.2018р. задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Дельта, м. Київ до Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів, м. Полтава про стягнення 1 177 212, 33 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство Полтавський комбінат хлібопродуктів, м. Полтава звернулось із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2018р. до Харківського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху, заявника зобовязано усунути недоліки поданої апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції було направлено на адресу скаржника, відображену в апеляційній скарзі, 17.12.2018р. відповідно до штампу канцелярії Східного апеляційного господарського суду.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір". Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами пп. 4 п.2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з позовною заявою майнового характеру до Господарського суду Полтавської області було сплачено судовий збір в розмірі 17658,18 грн.

Таким чином, скаржник, звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2018р. у даній справі, мав сплатити судовий збір у розмірі 26487,27 грн.

На адресу Східного апеляційного господарського суду 15.01.2019р. від скаржника надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання скаржник посилається на те, що він знаходиться у тяжкому економічному становищі; збитки від фінансово-господарської діяльності підприємства становлять близько 10 млн. грн. що підтверджується останньою фінансовою звітністю підприємства. Крім того, постановою про арешт коштів боржника, яку винесено 15.05.18 головним державним виконавцем Подільського ВДВС м. Полтава, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів», у звязку з чим у апелянта немає можливості сплатити судовий збір.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Наведений перелік є вичерпним.

Норми статті 8 Закону України «Про судовий збір» не містять посилань на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, заявник не належить до жодної з категорії осіб, визначеної законом, яким передбачено відстрочення сплати судового збору.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати. При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в чинній редакції), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 та ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга вважається неподаною та повертається судом апеляційної інстанції, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

Беручи до уваги, що у встановлений судом термін недоліки апеляційної скарги не були усунені в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів, м. Полтава, підлягає поверненню.

Судова колегія також зазначає, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів, м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2018р. по справі №917/845/18 повернути без розгляду, а справу - Господарському суду Полтавської області.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Додаток:(на адресу Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів (36022, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 69) апеляційна скарга №840 від 28.11.2018р. з додатками всього на 22 арк, поштовий конверт.

Головуючий суддя (доповідач) О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай