Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2019 р.

Справа № 906/1068/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія"Фундамент" (с.Пиріжки Малинського району)

про стягнення 17550,00 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 17550,00грн. боргу за надані послуги по Договору про надання послуг з вивозу великогабаритних відходів №СМ-27-18 від 04.05.18.

Ухвалою від 30.11.18 суд відкрив провадження у справі №906/1068/18 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Сторони отримали вказану ухвалу 06.12.18, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення кореспонденції.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2018 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія"Фундамент" укладено Договір № СМ-27-18 про надання послуг з вивозу великогабаритних відходів (ВГВ) (а.с.6).

Відповідно до п. 1.1. Договору, замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по вивезенню великогабаритних (в тому числі будівельних) відходів (в подальшому за текстом -Відходи) з території замовника, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та строки визначені цим Договором.

На виконання умов Договору Позивачем у серпні та у жовтні 2018 року надані послуги з вивезення ВГВ, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленими печатками Актами надання послуг № 1980 від 31 серпня 2018 року на суму 14 040,00грн., № 2349 від 16 жовтня 2018 року на суму 3 510,00 грн. (а.с.8,9) та подорожніми листами (а.с.10-14).

Для оплати наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки №1958 від 31.08.18 на суму 14040,00грн. та №2319 від 16.10.18 на суму 3510,00грн. (а.с.15,16).

Згідно п. 4.2. Договору, оплата послуг виконавця за поточний місяць здійснюється на підставі підписаного обома сторонами акту виконаних робіт та рахунку - фактури, наданого Виконавцем до 10 числа місяця наступного за звітним.

Відповідач не здійснив оплату за надані Позивачем в серпні 2018 року та в жовтні 2018 року послуги, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

08.11.18 позивач надіслав відповідачу письмову вимогу за №163 про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 17).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пп. 2.2.1. п. 2.2. Договору, замовник зобов'язується своєчасно, а саме в установлені в Договорі строки, сплачувати вартість послуг, що надаються Виконавцем.

Судом встановлено, що сторони у договорі не визначили конкретного строку оплати наданих послуг лише зазначили, що розрахунки проводяться на підставі підписаного обома сторонами акту виконаних робіт та рахунку - фактури, тому сторони в цій частині мають керуватись загальними нормами ЦК України щодо проведення розрахунків, а саме ст. 538 ЦК України.

Відповідно до ст.538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Таким чином відповідач мав розрахуватися у день підписання Акту надання послуг та отримання рахунку для оплати - 31.08.18 та 16.10.18.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та доказів сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 17550,00 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Домобудівельна компанія"Фундамент" (11641, Житомирська обл., Малинський район, село Пиріжки, вулиця Соборна, 57, кімната 18; код 40048603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" (03134, м. Київ, вул. Миру, буд. 21; Ідентифікаційний код 36173955) - 17550,00грн. боргу, 1762,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.01.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам (рек. з повідом.)