ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Суми

03.01.2019

Справа № 920/1044/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп’яненко О.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви №112-16126 вих 18 від 28.12.2018

за позовом: Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради (40000, м. Суми, пл. Незалежності, 2, код 23823253)

до відповідачів:          Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнертехсервіс» (40009, м .Суми, вул. Білопільський шлях, 13, код 35171941)

Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ресурс» (03164, м. Київ, вул. Підлісна, 1, офіс 11, код 41453082)

про звільнення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 заступник керівника Сумської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, в якому просить суд зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнертехсервіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Нафтогаз Ресурс» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :14:003:0057 площею 0,2070 га, що знаходиться по вул. Білопільський шлях, 13 у м.Суми, шляхом демонтажу та перенесення за межі земельної ділянки розміщених на ній 2 бетонних блоків та розміщеног на них резервуару наземного одностінного для зберігання нафтопродуктів об’ємом 20000 м куб № 016/15, а також стягнути з відповідачів судові витрати у справі на користь прокуратури Сумської області.

Прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за результатами перевірки, проведеної Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в порядку самоврядного контролю, встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності по вул.. Білопільський шлях, 13 у м. Суми, який зафіксовано в акті обстеження земельної ділянки від 19.12.18. зокрема. Встановлено, що між Сумською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОНБУД ІКО» 07.08.18 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :14:003:0057 площею 0,2070 га по вул. Білопільський шлях, 13 в м.Суми.

Згідно листа ТОВ «ЕТАЛОНБУД ІКО» №15-11/18 від 15.11.2018 орендована земельна ділянка в користування іншим особам не передавалась. Як зазначено, в позовній заяві, на вказаній земельній ділянці розташовано 2 бетонних блоки, на яких розміщено резервуар наземний одностінний для зберігання нафтопродуктів об’ємом 20000м куб №016/15.

Відповідно до умов договору оренди №01/09-17ПН від 15.11.2017 зазначені бетонні блоки передані ТОВ «Партнертехсервіс» в оренду ТОВ «Нафтогаз Ресурс» для розміщення модульної АЗС.

Крім того, правовстановлюючі документи на використання земельної ділянки під бетонними блоками та резервуаром для зберігання нафтопродуктів відсутні, так як Сумською міською радою, рішення щодо надання у власність чи користування земельної ділянки під ним не приймалися.

Правовідносини пов’язані з використанням земель із державної чи комунальної власності, становлять суспільний інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула або може вибути з державної чи комунальної власності, такому інтересу не відповідає, тому прокурор вбачає правові підстави для звернення з даним позовом в інтересах держави для захисту порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Зі змісту ч.3 ст. 53 ГПК України вбачається, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч.4 цієї ж статті).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої ст.131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У пункті 3 частини першої ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України “Про прокуратуру”.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”.

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб’єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб’єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб’єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Таким чином іншою необхідною умовою для здійснення прокурором представництва інтересів держави, у відповідності до приписів ст.23 Закону України “Про прокуратуру”, є виконання прокурором обов’язку попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб’єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Тобто, виходячи зі змісту даної норми, наявність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів попереднього звернення прокурора до відповідного суб’єкта владних повноважень є обов’язковою умовою, за якої можливий судовий розгляд позову прокурора, і виключно у разі її дотримання прокурор набуває відповідних процесуальних повноважень (процесуальної дієздатності).

Так, до позовної заяви додано лист заступника керівника Сумської місцевої прокуратури від 26.12.2018 №112-15956 вих18 до Сумської міської ради, в якому повідомлялось, що Сумською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі Сумської міської ради підготовлено позовну заяву до ТОВ «Партнертехсервіс» та ТОВ «Нафтогаз Ресурс» про звільнення земельної ділянки.

Однак, матеріали позовної заяви не містять належних доказів направлення (вручення) вказаного листа Сумській міській раді. Тобто матеріали справи не містять доказів виконання прокурором приписів ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, а саме попереднього, до звернення до суду, повідомлення про намір звернення до суду з позовом відповідного суб’єкта владних повноважень. Разом з цим вже 28.12.2018 Сумська місцева прокуратура подала до господарського суду Сумської області даний позов.

Абзацем 6 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” від 23.03.2017 № 7 (із змінами) роз'яснено, що право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”. Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Зазначені обставини повинні перевірятися судом при зверненні прокурора з відповідною заявою або скаргою до суду (абз. 2 п. 3 вказаної постанови).

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року) повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року).

Судом встановлено, що позовну заяву прокурором подано в інтересах держави в особі Сумської міської ради, яка є органом, уповноваженим державою розпоряджатися спірною земельною ділянкою (як сторона договору оренди земельної ділянки від 07.08.18 - орендодавець).

Згідно із ст. 20 Закону України “Про центральні органи виконавчої влади” міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Сумська міська рада, як сторона договору та орган, який розпорядився спірною земельною ділянкою.

Суд приходить до висновку про те, що Сумська міська рада, в особі якої в інтересах держави звернувся Заступник керівника Сумської місцевої прокуратури з даним позовом до суду, має підстави та можливість для самостійного захисту своїх прав щодо спірної земельної ділянки.

Саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що органи, уповноважені здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснюють відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 923/1006/15, від 02.08.2017 у справі № 922/2885/16.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Менчинська проти Росії”, пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Мартіні проти Франції”).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Крім цього, суд зауважує, що відповідно до матеріалів позовної заяви 07.08.2018 р. земельна ділянка загальною площею 0,2070 га за адресою: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 13 Сумською міською радою (орендодавцем) передана в оренду до 20 червня 2028 року ТОВ "ЕТАЛОНБУД ІКО" (орендарю).

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об’єднаннями та організаціями.

Отже, виходячи з наведених приписів законодавства належним позивачем у справі за позовом до ТОВ "ПАРТНЕРТЕХСЕРВІС" та ТОВ "НАФТОГАЗ РЕСУРС" має бути Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТАЛОНБУД ІКО" як орендар земельної ділянки, що взагалі виключає представництво прокуратурою інтересів держави у даній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що у даній справі немає передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави, а твердження Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури, що Сумська міська рада неналежним чином здійснює захист своїх прав є безпідставним.

Відповідно до п. 4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, зокрема, у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прокурор, звертаючись до суду із позовом в особі Сумської міської ради, не обґрунтував наявності підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді.

Керуючись ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №112-16126 вих 18 від 28.12.2018 повернути Заступнику керівника Сумської місцевої прокуратури без розгляду.

2.           Копію ухвали направити сторонам у справі; прокурору разом з позовною заявою №112-16126 вих 18 від 28.12.2018 на 4 аркушах з додатками на 28 аркушах, в т.ч.: оригінал платіжного доручення №2190 від 26.12.2018 на суму 1921 грн. 00 коп. на 1 аркуші, оригінали описів вкладення до листа з оголошеною цінністю від 28.12.2018 на ім’я: Сумської міської ради, ТОВ «Партнертехсервіс», ТОВ «Нафтогаз Ресурс», ТОВ «Еталонбуд ІКО» на 1 аркуші кожен; оригінали накладних від 28.12.2018 №403, від 28.12.2018: №446, від 28.12.2018 № 411, від 28.12.2018 №420 на 1 аркуші кожен.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

СУДДЯ                                                                                          О.Ю. Соп’яненко