ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа № 914/1720/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.

суддів Матущак О.І. Мирутенко О.Л.

без виклику сторін в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», б/н від 04 жовтня 2018 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2018 року, (суддя Стороженко О.Ф.) про відмову у видачі судового наказу

у справі №914/1720/18

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів грошових коштів у загальній сумі 61 891,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» подано заяву в порядку ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України про видачу судового наказу, яким просить стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.05.2017 в розмірі 61891,91 грн. (37997,99 грн. - заборгованість за кредитом, 7047,72 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 9907,92 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 6938,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) а також сплачений судовий збір в розмірі - 176,20 грн. (а.с.2-4).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.2018 заяву АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Відмовлено у видачі судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1: процентів у сумі 7047,72 грн. нарахованих на прострочену кредитну заборгованість; процентів у сумі 9907,92 грн. нарахованих у вигляді щомісячної комісії; пені у сумі 6938,28 грн. Видано судовий наказ щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 кредитної заборгованості у сумі 37 997,99 грн. (а.с.49-50, 51).

Місцевим господарським судом, відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України визнано обґрунтованими підстави для видачі судового наказу щодо стягнення з позичальника кредитної заборгованості у сумі 37 997,99 грн., яка виникла у зв'язку з неповним погашенням кредиту отриманого 12.05.2017 (50000,00 грн.) на підставі договору приєднання від 12.05.2017 , укладеного шляхом подання боржником анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ» АТ КБ «Приватбанк». Крім цього, банком усупереч ч.1 ст. 148 ГПК України подано заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з позичальника, крім суми кредитної заборгованості за договором, ще й сум додаткових нарахувань (процентів та пені), у зв'язку з чим в цій частині відмовлено.

Заявник - АТ КБ «Приватбанк» не погодившись з винесеною ухвалою в частині відмови у видачі наказу щодо стягнення процентів та пені, оскаржив таку в апеляційному порядку. Вказує, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись при цьому на те, що нарахування процентів та пені передбачено кредитним договором, а відтак вважає, що видача судового наказу у цьому випадку відповідає вимогам ст. 148 ГПК України та судовий наказ повинен бути виданий також і в частині стягнення процентів та пені.

Відповідно до цього, скаржник, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2018 в частині відмови у стягненні процентів та пені. Просить, видати судовий наказ, яким стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2017 в розмірі 61891,91 грн. (37997,99 грн. заборгованість за кредитом; 7047,72 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 9907,92 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 6938,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором), а також сплачений судовий збір.

Згідно з витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 склад колегії по розгляду справи №914/1720/18 визначено головуючий суддя Якімець Г.Г., судді - Мирутенко О.Л., Матущак О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2018 у справі №914/1720/18 залишено без руху. Роз'яснено апелянту, що протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали він має право усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду докази сплати судового збору в розмірі 1 762 грн.

09.11.2018 в канцелярію суду від апелянта поступила заява про усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 24.09.2018 у справі №914/1720/18. Зокрема, долучено платіжне доручення від 06.11.2018 про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №914/1720/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2018. Зобов'язано Господарський суд Львівської області - невідкладно надіслати на адресу Західного апеляційного господарського суду усі матеріали справи №914/1720/18.

22.10.2018 на адресу суду поступили матеріали справи №914/1720/18.

Ухвалою суду від 21.11.2018 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2018 у справі №914/1720/18 в частині відмови у видачі судового наказу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Боржник ФОП ОСОБА_1 не скористався своїм правом для подачі відзиву на апеляційну скаргу в порядку ч.1 ст. 263 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 статті 12 ГПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Згідно зі ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу положень п.3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу в порядку ст.ст.12, 147, 148 ГПК України про стягнення з боржника - ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у загальній сумі 61 891,91 грн., з яких: 37 997,99 грн. заборгованість за кредитом; 7 047,72 грн. - відсотки, нараховані на прострочену кредитну заборгованість; 9 907,92 грн. - відсотки, нараховані у вигляді щомісячної комісії та 6 938,28 грн. - пеня, нарахована за прострочення сплати заборгованості.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.2018 року заяву АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Ухвалено видати наказ щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кредитної заборгованості у сумі 37 997,99 грн. Поряд з цим, суд відмовив у видачі судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1: процентів у сумі 7 047,72 грн., нарахованих на прострочену кредитну заборгованість; процентів у сумі 9 907,92 грн., нарахованих у вигляді щомісячної комісії та пені у сумі 6 938,28 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Пунктом 3.2.8.9.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п.3.2.8.1, 3.2.8.3 цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі зазначеному в п.3.2.8.3.2.

У п.3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах.

Згідно з п.3.2.8.3.3 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання останній сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1, клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Крім цього, п.3.2.8.10.1 Умов та правил надання банківських послугу встановлено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього Договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

За змістом статей 524, 533-535, ст.625 ЦК України грошовим зобов'язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відтак, пеня не є заборгованістю за договором, а є штрафною санкцією, вимоги про сплату пені у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов'язання боржником. Отже, вимоги в частині стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Аналогічного висновку колегія суддів дійшла і щодо вимоги про стягнення процентів за кредитним договором (щомісячної комісії) та процентів, нарахованих боржнику за порушення строку повернення кредиту.

Вказані нарахування не підлягають безспірному списанню на підставі договору, а повинні бути розрахованими зважаючи на відповідні сплати боржником частини кредиту з урахуванням періодів прострочення.

Таким чином, оскільки вимоги заявника про стягнення з боржника процентів та пені, хоча й мають грошове вираження, однак, за своїм змістом є заходом відповідальності, а не грошовою заборгованістю за договором, відтак, такі вимоги не можуть розглядатись в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Беручи до уваги наведене вище, з огляду на невідповідність вказаних вимог положенням ст.148 ГПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: процентів у сумі 7047,72 грн., нарахованих на прострочену кредитну заборгованість; процентів у сумі 9907,92 грн., нарахованих у вигляді щомісячної комісії та пені у сумі 6938,28 грн.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду про відмову у видачі судового наказу в частині вимог, зазначених вище.

При цьому, колегія суддів роз'яснює, що заявник не позбавлений права звернутися з тими самими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Судовий збір, в порядку ст.129 ГПК України, слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст.148, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2018 року у справі №914/1720/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/1720/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Мирутенко О.Л.