ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

10.01.2019

Справа № 910/17529/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатуюча організація "Голосієво" (03039, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГОЛОСІЇВСЬКА, будинок 13А; )

до Приватного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31; )

про визнання договору виконаним та стягнення 606 160,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатуюча організація "Голосієво" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання угоди № 540121-01/17 від 25.01.2017 року виконаною в повному розмірі та стягнення 606160,30 грн. надмірно сплачених коштів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зазначає, що правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Відповідно до статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 163 ГГПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, предметом даного позову є вимоги позивача про: визнання угоди № 540121-01/17 від 25.01.2017 року виконаною в повному розмірі у зв'язку з повним погашенням заборгованості та стягнення 606160,30 грн. надмірно сплачених коштів.

Тобто, звернувшись до суду в грудні 2018 року із позовом з вимогами, що носять немайновий та майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням змісту заявлених вимог, 10854,40 грн. судового збору (9092,40 грн.+1762,00 грн.).

З поданого позивачем в якості доказу сплати судового збору платіжного доручення № 888 від 19.12.2018 року на суму 10852,40 грн. вбачається, що позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви сплачено лише 10852,40 грн. судового збору, тобто недоплата становить 2,00 грн.

Інших доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти платіжне доручення 888 від 19.12.2018 року на суму 10852,40 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому розмірі, в зв’язку з чим позивачу належить доплатити 2,00 грн. судового збору.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Проте, як встановлено судом, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Однак, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: на підтвердження здіснених позивачем оплат надано копії платіжних доручень, які не містять відміток банку про виконання; не надано копії поставнови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 року у справі № 826/15733/15.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Зі змісту ст. 90 ЦК України вбачається, що юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви. Назва це індивідуальна частина найменування.

Повне найменування юридичної особи зазначається в її установчих документах, змінах до них, усіх офіційних документах і вноситься до Єдиного державного реєстру.

У позовній заяві від 10.12.2018 року у якості відповідача вказано Приватне акціонерне товариство "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31; ), в той час як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказано Акціонерне товариство "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 31; ), таким чином позивачем не вірно зазначено організаційно-правову форму відповідача, через що його найменування у вказаній позовній заяві не може вважатися повним, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатуюча організація "Голосієво" без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експлуатуюча організація "Голосієво" строк на усунення недоліків позовної заяви – 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експлуатуюча організація "Голосієво" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви в якій вказати повне та вірне найменування відповідача (найменування юридичної особи складається з двох частин: організаційно-правової форми і назви).

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплат (виписку банку або копії платіжних доручень з відмітками банку про виконання);

- подання до суду розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у розмірі - 2,00 грн.;

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 10.01.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                    М.М. Якименко