РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019Справа № 910/21750/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Бородині В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост",

2) Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3;

про визнання недійсним рішення

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" (далі - відповідач-1), Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації (далі - відповідач-2) про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", оформленого протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" № 04/14 від 07.05.2014;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, номер реєстраційної дії 3046582 (зміна засновників) від 12.05.2014 та державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані із змінами до установчих документів, номер реєстраційної дії 1046582 (зміни керівника) від 12.05.2014 щодо ТОВ "Сівер Пост" проведену державним реєстратором Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації Ушацькою Н.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, підписи на протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Сівер Пост" № 04/14 від 07.05.2014 сфальсифіковано, на підставі чого рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сівер Пост" № 04/14 від 07.05.2014 підлягають визнанню недійсними, зокрема останні, на думку позивача, проведені в незаконному складі з прийняттям рішення щодо переходу права власності до позивача на 100% частку в статутному капіталі ТОВ "Сівер Пост" на підставі незаконних договорів купівлі-продажу від 07.05.2014, у зв'язку з чим державна реєстрація за № 1046582 (зміна керівника) та № 3046582 (зміна засновників) від 12.05.2014 підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її д.о розгляду у судовому засіданні на 21.12.2017 за участю представників сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2017 суд ухвалив справу № 910/21750/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 25.01.2018.

21.12.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача-2 зазначає, що 12.05.2014 до Відділу з питань реєстрації юридичної осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації звернувся представник за довіреністю від юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, документи було прийнято за описом та у державного реєстратора, у порядку передбаченому чинним законодавством, на момент здійснення реєстраційної дії, були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації, а отже, на думку відповідача-2, під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор діяв виключно в межах та на підставі норм законодавства України про державну реєстрацію, діючого на момент вчинення реєстраційної дії.

25.01.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, в якому позивач просить суд призначити у даній справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018 залучено до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (третя особа-1) та ОСОБА_3 (третя особа-2), зокрема зобов'язано останніх протягом п'яти днів з дня отримання позовної заяви надати суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог та докази на підтвердження викладених обставин, з урахуванням положень ч. 3-7 ст. 165 ГПК. Підготовче засідання відкладено на 15.02.2018.

У судовому засіданні 15.02.2018 суд на місці ухвалив продовжити строки розгляду підготовчого судового засідання, призначено засідання на 01.03.2018.

27.02.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких третя особа-2 зазначає, що позивач на момент підписання протоколу загальних зборів учасників не був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", а тому не було необхідності офіційно повідомляти позивача про скликання загальних зборів, а також просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Також, 27.02.2018 представник третьої особи-2 подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві наступні документи, а саме: інформацію про податковий облік відповідача-1 у період з 12.05.2014 по теперішній час; інформацією про те, чи виплачувались ТОВ "Сівер Пост" на користь позивача дивіденди у період з 12.05.2014 по теперішній час; інформацію про наявність у відповідача-1 відкритих банківських рахунків у період з 12.05.2014 по теперішній час із зазначенням відкритих банківських рахунків ТОВ "Сівер Пост" у конкретних банківських установах; інформацію про те, яким чином ТОВ "Сівер Пост" подавало податкову звітність у період з 12.05.2014 по теперішній час: в електронній чи у паперовій формі; у разі подання ТОВ "Сівер Пост" звітності у електронній формі, інформацію про орган, який видавав ТОВ "Сівер Пост" електронний цифровий підпис.

Представники відповідача та третьої особи-1 у судове засідання 01.03.2018 не з'явились, зокрема через відділ автоматизованого документообігу суду від Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому відповідач-2 просить суд розглядати справу за відсутності представників Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації.

Розглянувши подане третьою особою-2 клопотання про витребування доказів, враховуючи предмет та підстави виникнення спору у даній справі, суд не вбачає які саме обставини можуть підтвердити ці докази, а тому суд відмовив у задоволенні поданого клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/21750/17 призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження на час проведення судової експертизи.

14.06.2018 матеріали справи № № 910/21750/15 надійшли до Господарського суду міста Києва разом з клопотанням судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Голіян М.В., Чепак В.М. та Тарасюка І.М, в якому останні просять суд погодити строк проведення експертиза понад 90 календарних днів та надати додаткові матеріали для проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи № 6437ч6439/18-32, а саме:

- оригінали досліджуваних документів - протоколу № 04/14 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014; договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

- вільні зразки підпису ОСОБА_1, які містяться в оригіналах документів з місця роботи чи проживання (заява на видачу паспорта /Форма № 1/, посвідчення, квитанції, нотаріально посвідчені документи, тощо), у тому числі, що наближені за часом виконання до досліджуваних документів (за 2013-2014 роки);

- експериментальні зразки підпису ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 поновлено провадження у справі № 910/21750/17. Розгляд клопотання судових експертів призначено на 05.07.2018, зокрема зобов'язано сторін надати суду у строк до 02.07.2018 оригінали досліджуваних експертами документів, а саме: протокол № 04/14 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Зобов'язано ОСОБА_1 надати суду у строк до 02.07.2018 вільні зразки його підпису, які містяться в оригіналах документів з місця роботи чи проживання (заява на видачу паспорта /Форма № 1/, посвідчення, квитанції, нотаріально посвідчені документи, тощо), у тому числі, що наближені за часом виконання до досліджуваних документів (за 2013-2014 роки). Викликано у судове засідання ОСОБА_1 для відібрання експериментальних зразків підпису.

02.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від третіх осіб надійшли заяви у яких треті особи зазначають, що не мають можливості надати оригінали документів, які зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.06.2018, у зв'язку з їх відсутністю.

03.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 надійшли оригінали документів.

Крім цього, 05.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_3 (третя особа-2) надійшло клопотання про витребування доказів, у якому третя особа-2 просить суд витребувати у Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві наступні докази, а саме: інформацію про те, чи нараховувалась Товариством з обмеженою відповідальністю «СІВЕР ПОСТ» директору заробітна плата в період з 12.05.2014 по теперішній час; інформацію про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕР ПОСТ» відкритих рахунків у банківських установах, у період з 12.05.2014 по теперішній час, з їх зазначенням у конкретних банківських установах; інформацію про те, яким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «СІВЕР ПОСТ» подавало податкову звітність у період з 12.05.2014 р. по теперішній час: в електронній чи у паперовій формі та чий підпис міститься на поданій звітності.

У судовому засіданні 05.07.2018 відібрано експериментальні зразки підпису ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 зобов'язано Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію у строк до 30.07.2018 надати суду оригінал реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост". Розгляд клопотання судових експертів відкладено на 23.08.2018.

18.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на виконання вимог ухвали суду від 05.07.2018 надійшли оригінали матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост".

23.08.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій остання просить суд визнати пропущеним строк, наданий ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 18.06.2018 та залишити без розгляду подані ОСОБА_1 оригінали документів, які такі, що подані після закінчення процесуального строку.

У судовому засіданні 27.08.2018 розглянувши подану ОСОБА_3 заяву про залишення без розгляду оригіналів документів поданих позивачем, у зв'язку з пропуском строку на їх подання, суд враховуючи приписи ч. 5 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що відповідні документи були витребувані судом та подані позивачем з метою виконання клопотання судових експертів для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018, при цьому, долучені до матеріалів справи у минулому судовому засіданні, на якому була присутня ОСОБА_3, з наданням останній можливості ознайомитися з поданими документами у судовому засіданні, відхилив подану ОСОБА_3 заяву про залишення без розгляду оригіналів документів, поданих позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 надано згоду на проведення експертизи у справі №910/21750/17 за позовом ОСОБА_1 до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", 2) Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, у строк понад 3 місяці. Провадження у справі № 910/21750/17 зупинено до закінчення проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018. Матеріали справи № 910/21750/17 надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

22.11.2017 матеріали справи № 910/21750/17 надійшли до Господарського суду міста Києва без виконання у зв'язку з несплатою ОСОБА_1 послуг проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 поновлено провадження у справі № 910/21750/17. Підготовче засідання у справі №910/21750/17 призначено на 13.12.2018.

У судовому засіданні 13.12.2018 озглянувши подане третьою особою-2 клопотання про витребування доказів, враховуючи предмет та підстави виникнення спору у даній справі, суд дійшов висновку, що вони не стосуються предмету доказування у даній справі, а тому відмовив у задоволенні зазначеного клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/21750/17 призначено на 10.01.2019.

У дане судове засідання представник позивача не з'явився, через відділ автоматизованого документообігу суду подав заяву, в якій просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату з метою надання можливості зібрати та надати докази неналежного повідомлення про необхідність оплати експертизи у даній справі.

З приводу поданої заяви суд відзначає наступне.

Частиною 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Суд зазначає, що необхідність збирання доказів щодо належного чи неналежного повідомлення судовим експертом позивача про необхідність оплати експертизи не є підставою для відкладення розгляду справи та нез'явлення представника позивача у судове засідання, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що всі докази подаються у підготовчому засіданні, однак у судове засідання призначене на 13.12.2018 представник позивача також не з'явився, при цьому про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень з відтиском штемпеля поштового відділення - 30.11.2018.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що повідомлення позивача про час та місце розгляду справи є обов'язком суду що і було здійснено судом шляхом направлення ухвали суду від 13.12.2018 на зазначену позивачем у позовній заяві адресу фактичного проживання та для листування позивача: АДРЕСА_1 (повідомлення про зміну адреси фактичного проживання та листування позивача на адресу суду не надходили), однак як вбачається з відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором 117 - відправлення знаходиться у точці видачі/доставки.

В свою чергу отримання відповідної ухвали суду є правом позивача, тож неотримання позивачем у поштовому відділенні ухвали суду не може розцінюватися як порушення прав позивача, враховуючи що справа слухається вже тривалий час, позивач разом з представником неодноразово був присутній у судовому засіданні, зокрема при відбиранні зразків підписів позивача для проведення експертизи призначеної судом за клопотанням останнього, при цьому позивач не був позбавлений у праві та мав реальну можливість отримати інформацію стосовного даної справи, враховуючи що інформація про стадію розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України та міститься за посиланням https://court.gov.ua/fair/sud5011/.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання також не з'явились, причин неявки суду не повідомили, однак були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень з відтиском штемпеля поштового відділення - 30.11.2018 та розпискою про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що учасники справи мали право та дійсну можливость ознайомитись, з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що представники учасників справи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників учасників справи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 10.01.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до відомостей, викладених у статуті Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", затвердженому протоколом загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" № 1 від 08.08.2013, засновниками (учасниками) Товариства є: ОСОБА_2, який володіє часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 50 % та ОСОБА_3, яка володіє часткою у розмірі 50 % статутного капіталу товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2014 між ОСОБА_2 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" у розмірі 250, 00 грн., що становить 50 % статутного капіталу товариства, а покупець зобов'язується прийняти частку та сплатити за неї обумовлену цим договором суму (п. 1.1. договору).

Разом із передачею зазначеної вище частки у статутному капіталі товариства продавець передає, а покупець, в частині, визначеній п. 1.1. цього договору, приймає на себе права та обов'язки учасника товариства (п. 1.2. договору).

У п. 1.3. договору сторони зазначили відомості про товариство:

Найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост".

Організаційно-правова форма: Товариства з обмеженою відповідальністю.

Статутний капітал становить 500, 00 грн.

Місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 71/7, офіс 4.

Відповідно до п. 1.4. договору, передача частки, зазначеної в п. 1.1. цього договору, оформлюється шляхом внесення відповідних змін до установчих документів товариства на підставі прийнятого загальними зборами учасників протоколу.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання і діє до його повного виконання (п. 6.1. договору).

Крім того, 07.05.2014 між ОСОБА_3 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" у розмірі 250, 00 грн., що становить 50 % статутного капіталу товариства, а покупець зобов'язується прийняти частку та сплатити за неї обумовлену цим договором суму (п. 1.1. договору).

Разом із передачею зазначеної вище частки у статутному капіталі товариства продавець передає, а покупець, в частині, визначеній п. 1.1. цього договору, приймає на себе права та обов'язки учасника товариства (п. 1.2. договору).

У п. 1.3. договору сторони зазначили відомості про товариство:

Найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост".

Організаційно-правова форма: Товариства з обмеженою відповідальністю.

Статутний капітал становить 500, 00 грн.

Місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 71/7, офіс 4.

Відповідно до п. 1.4. договору, передача частки, зазначеної в п. 1.1. цього договору, оформлюється шляхом внесення відповідних змін до установчих документів товариства на підставі прийнятого загальними зборами учасників протоколу.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання і діє до його повного виконання (п. 6.1. договору).

Так, 07.05.2014 проведено загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", за участю 100% складу учасників товариства (ОСОБА_3 та ОСОБА_2.) та ОСОБА_1, який був запрошений на збори, оформлені протоколом №04/14, на яких вирішено передати частку у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_3, а саме 50 % статутного капіталу товариства, що в свою чергу становить 250, 00 грн. на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 07.05.2014. ОСОБА_2 відмовився від свого переважного права купівлі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_3 за будь-яку ціну. Вирішено передати частку у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_2, а саме 50 % статутного капіталу товариства, що в свою чергу становить 250, 00 грн. на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 07.05.2014. ОСОБА_3 відмовилася від свого переважного права купівлі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_2 за будь-яку ціну. Вирішено вивести зі складу учасників товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв'язку із втратою права власності на частки у статутному капіталі товариства. Прийнято до складу учасників товариства ОСОБА_1, у зв'язку з набуттям права власності на частку у статутному капіталі товариства. Статутний капітал товариства залишається незмінним та складає 500, 00 грн. та належить ОСОБА_1, який є власником частки у розмірі 100 %, що складає 500 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1, зазначає, що останній не був повідомлений про скликання та проведення загальних зборів товариства, які начебто відбулися 07.05.2014, участі у них не приймав та підписів у протоколі загальних зборів учасників № 04/14 від 07.05.2014 не проставляв, у зв'язку з чим просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", оформлене протоколом № 04/14 від 07.05.2014; скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, номер реєстраційної дії 3046582 (зміна засновників) від 12.05.2014 та державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані із змінами до установчих документів, номер реєстраційної дії 1046582 (зміни керівника) від 12.05.2014 щодо ТОВ "Сівер Пост" проведену державним реєстратором Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації Ушацькою Н.В.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України "Про господарські товариства" законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Згідно зі ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

У відповідності до ст. 114 Цивільного кодексу України учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.

За приписами ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Статтею 88 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно з п. 7.5. статуту товариства, збори учасників вважаються повноваженими, якщо на них присутні учасники (представники) учасників, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Положеннями ч. 1 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Як встановлено судом, згідно відомостей, викладених у статуті Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", затвердженому протоколом загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" № 1 від 08.08.2013, засновниками (учасниками) Товариства є: ОСОБА_2, який володіє часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 50 % та ОСОБА_3, яка володіє часткою у розмірі 50 % статутного капіталу товариства.

07.05.2014 між ОСОБА_2 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" у розмірі 250, 00 грн., що становить 50 % статутного капіталу товариства, а покупець зобов'язується прийняти частку та сплатити за неї обумовлену цим договором суму (п. 1.1. договору).

Крім того, 07.05.2014 між ОСОБА_3 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" у розмірі 250, 00 грн., що становить 50 % статутного капіталу товариства, а покупець зобов'язується прийняти частку та сплатити за неї обумовлену цим договором суму (п. 1.1. договору).

Згідно ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Частинами 1, 2 ст. 69 Закону України "Про господарські товариства" (чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), передбачено, що Передача учасником повного товариства своєї частки (її частини) іншим учасникам цього товариства або третім особам може бути здійснена лише за згодою всіх учасників. З передачею частки (її частини) третій особі здійснюється одночасно перехід усієї сукупності прав та обов'язків, що належали учаснику, який вибув з повного товариства або відступив частину своєї частки.

Відповідно до п. 3.1. Статуту, учасники товариства особисто або через своїх представників мають право здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3.3. Статуту визначено, що учасник товариства може за згодою решти учасників продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) одному або декільком учасникам товариства, або третій особі

При передачі частки (її частини) третій особі, відбувається одночасно перехід до неї всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який уступив її повністю або частково (п. 3.5. Статуту).

Так, 07.05.2014 проведено загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", за участю 100% складу учасників товариства (ОСОБА_3 та ОСОБА_2.) та ОСОБА_1, який був запрошений на збори, оформлені протоколом №04/14, на яких вирішено передати частку у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_3, а саме 50 % статутного капіталу товариства, що в свою чергу становить 250, 00 грн. на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 07.05.2014. ОСОБА_2 відмовився від свого переважного права купівлі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_3 за будь-яку ціну. Вирішено передати частку у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_2, а саме 50 % статутного капіталу товариства, що в свою чергу становить 250, 00 грн. на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 07.05.2014. ОСОБА_3 відмовилася від свого переважного права купівлі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_2 за будь-яку ціну. Вирішено вивести зі складу учасників товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв'язку із втратою права власності на частки у статутному капіталі товариства. Прийнято до складу учасників товариства ОСОБА_1, у зв'язку з набуттям права власності на частку у статутному капіталі товариства. Статутний капітал товариства залишається незмінним та складає 500, 00 грн. та належить ОСОБА_1, який є власником частки у розмірі 100 %, що складає 500 грн.

Проте, як зазначає ОСОБА_1, він не був повідомлений про скликання та проведення загальних зборів товариства, які начебто відбулися 07.05.2014, участі у них не приймав та підписів у протоколі загальних зборів учасників № 04/14 від 07.05.2014 та договорах купівлі-продажу не проставляв, а проставлений підпис на зазначених документах є підробленим.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

З метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/21750/17 було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення експерта поставлено наступні питання:

На вирішення експерта винести наступні питання:

- Чи виконано рукописні підписи від імені ОСОБА_1 на протоколі № 04/14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014 саме ОСОБА_1 чи іншою особою?;

- Чи виконано рукописні підписи від імені ОСОБА_1 на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, саме ОСОБА_1 чи іншою особою?;

- Чи виконано рукописні підписи від імені ОСОБА_1 на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , саме ОСОБА_1 чи іншою особою?

Оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на ОСОБА_1 та враховуючи проживання позивача у м. Луганську судом було зобов'язано судового експерта направити на адресу представника ОСОБА_1 (02156, АДРЕСА_2) оригінал рахунку на оплату експертизи, що не заперечувалося позивачем у судовому засіданні 01.03.2018, в якому був присутній позивач та його представник.

При цьому, на виконання клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Голіян М.В., Чепак В.М. та Тарасюка І.М., судом було витребувано всі необхідні документи для проведення експертизи, а саме оригінали досліджуваних документів - протоколу № 04/14 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014; договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; вільні зразки підпису ОСОБА_1, які містяться в оригіналах документів з місця роботи чи проживання (заява на видачу паспорта /Форма № 1/, посвідчення, квитанції, нотаріально посвідчені документи, тощо), у тому числі, що наближені за часом виконання до досліджуваних документів (за 2013-2014 роки);

Крім того, у судовому засіданні 05.07.2018 відібрано експериментальні зразки підпису ОСОБА_1.

Однак, 22.11.2017 матеріали справи № 910/21750/17 надійшли до Господарського суду міста Києва без виконання у зв'язку з несплатою ОСОБА_1 послуг проведення судової експертизи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи що судова експертиза, яка була призначена судом за клопотанням позивача, не була проведена у зв'язку з несплатою позивачем послуг з її проведення, суд зазначає, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не доведено, що підпис, який міститься у графі «Підписи учасників» у протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Сівер Пост" № 04/14 від 07.05.2014 є сфальсифікованим або підробленим, або вчиненим іншої особою - не позивачем, тобто твердження позивача викладені у позовній заяві не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач приймав участь у загальних зборах товариства та про наявність волевиявлення останнього на придбання частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 25.02.2016, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" господарські суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше. Вимоги про визнання рішень загальних зборів або інших органів дійсними задоволенню не підлягають.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства") (п.2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 25.02.2016, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Таким чином, суд відзначає, що матеріали справи не містять доказів того, що при скликанні та проведенні загальних зборів, запланованих на 07.05.2014 було порушено норми Закону України "Про господарські товариства" щодо проведення загальних зборів та відчуження частки у статутному капіталі товариства третій особі - ОСОБА_1

Враховуючи наведе вище, суд приходить до висновку, що загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", оформлені протоколом № 04/14 від 07.05.2014 були скликані та проведені у відповідності до вимог законодавства, за наявності кворуму для прийняття рішення, приймаючи до уваги, що на момент проведення загальних зборів ОСОБА_1 ще не був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост".

Щодо твердження позивача стосовного того, що договори купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014 укладені з порушенням ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання їх недійсними, суд відзначає наступне.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як встановлено судом вище, 07.05.2014 між ОСОБА_2 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" у розмірі 250, 00 грн., що становить 50 % статутного капіталу товариства, а покупець зобов'язується прийняти частку та сплатити за неї обумовлену цим договором суму (п. 1.1. договору).

Крім того, 07.05.2014 між ОСОБА_3 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати покупцю належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" у розмірі 250, 00 грн., що становить 50 % статутного капіталу товариства, а покупець зобов'язується прийняти частку та сплатити за неї обумовлену цим договором суму (п. 1.1. договору).

На загальних зборах учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост", які відбулися 07.05.2014, оформлені протоколом №04/14, вирішено передати частку у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_3, а саме 50 % статутного капіталу товариства, що в свою чергу становить 250, 00 грн. на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 07.05.2014. ОСОБА_2 відмовився від свого переважного права купівлі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_3 за будь-яку ціну Вирішено передати частку у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_2, а саме 50 % статутного капіталу товариства, що в свою чергу становить 250, 00 грн. на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 07.05.2014. ОСОБА_3 відмовилася від свого переважного права купівлі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_2 за будь-яку ціну.

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів недотримання сторонами під час укладення оспорюваного правочину вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, ознак нікчесності укладених правочинів судом також не встановлено.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність угод.

При цьому, вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Пост" від 07.05.2014 позивачем не заявлено.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, номер реєстраційної дії 3046582 (зміна засновників) від 12.05.2014 та державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані із змінами до установчих документів, номер реєстраційної дії 1046582 (зміни керівника) від 12.05.2014 щодо ТОВ "Сівер Пост" проведену державним реєстратором Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті державної адміністрації Ушацькою Н.В., також не підлягають задоволенню, як похідні вимоги від основної вимоги, у задоволенні якої судом відмовлено.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 15.01.2019.

Суддя Щербаков С.О.