УХВАЛА

м. Київ

17.01.2019Справа № 34/453

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І. при секретарі судового засідання Яценко Я.М., розглянувши матеріали скарги у справі № 34/453 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №34/453

За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данфорт"

про стягнення 37169764,79 грн.

Представники:

Від скаржника: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від ВДВС: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2010 (суддя Сташків Р.Б.), залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2011 у справі № 34/453 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данфорт" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованість за кредитним договором №44 від 27.06.2008 в сумі 6 474 876 грн. 66 коп., 2 777 398 євро 53 євроцентів та 938 дол. 38 цен. США, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 2 883 083 грн.; заборгованості за процентами - 815 844,78 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 275 655,65 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 54 374,36 грн.; комісії згідно договору - 1 101 000 грн.; інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту - 725 838,12 грн.; інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 324 584,81 грн.; інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісії - 294 495,94 грн. строкової заборгованості за кредитом - 924 563,94 євро; простроченої заборгованості за кредитом - 1 357 486,06 євро; заборгованість за процентами - 387 149,79 євро; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 82 397,33 євро; пені за несвоєчасне сплату процентів по кредиту - 25 801,41 євро, строкова заборгованість за кредитом - 765 дол. США; прострочена заборгованість за кредитом - 0,00 дол. США; заборгованість за процентами - 162,12 дол. США; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 дол. США; пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 11,27 дол. США. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данфорт" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" 25 500 грн. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.01.2011 на виконання рішення суду був виданий наказ.

08.01.2019 до суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якій просить:

- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича по прийняттю п. 3 постанови про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018 щодо ПАТ «ВіЕйБі Банк» неправомірними;

- скасувати ч. 3 постанови про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича в частині, що стосується ПАТ «ВіЕйБі Банк»;

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича отримати дублікат Наказу №34/453 виданого 10.01.2011 року Господарським судом міста Києва.

Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст. 342 ГПК Україна скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 по справі № 34/453 розгляд скарги призначено на 17.01.19.

Представник скаржника, Державної виконавчої служби, заінтересована особа у судове засідання 17.01.2019 не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку.

17.01.2019. через відділ діловодства суду від державного виконавця надійшли копії матеріалів виконавчого провадження на виконання вимог ухвали суду.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд прийшов до висновку про обгрунтованість доводів стягувача та наявність підстав для задоволення скарги частково, виходячи з наступного.

Подана скарга мотивована тим, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018, якою у п. 3 зазначено, стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у місячний строк з дня надходження постанови пред'явити його до виконання. Проте, державним виконавцем неодноразово виносилися постанови про закінчення виконавчого провадження та всупереч вимог ч.1 ст. 28, 37 ЗУ «Про виконавче провадження» було відправлено на адресу стягувача простим листом копію наказу №34/453 від 10.01.2011 про що свідчить складений акт № б/н від 10.01.2017. Отже, в стягувача відсутній оригінал наказу 34/453 від 10.01.2011 та існує неможливість виконати п.3 постанови про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 ст.327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як вбачається з матеріалів скарги, 27.12.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та направлено разом з постановою, копію наказу №34/453 виданого 10.01.2011 року Господарським судом міста.

20.01.2017 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 у справі №34/453 вимоги скарги задоволено, визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві №27350897 від 27.12.2016 неправомірними. Скасовано постанову №27350897 від 27.12.2016 про повернення виконавчого документу стягувачеві, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І.

Державним виконавцем 06.07.2017 року було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

01.06.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка оскаржена у судовому порядку.

Ухвалою від 06.09.2018 визнано неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №27350897 від 01.06.2018. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №27350897 від 01.06.2018. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №27350897 з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 10.01.2011 р. № 34/453.

Як вбачається з матеріалів скарги, головний державний виконавець постанову про повернення виконавчого документу стягувачу №27350897 від 27.12.2016 направив простим поштовим відправленням та без оригіналу наказу №34/453 від 10.01.2011 про, що складено акт від 10.01.2017 відповідно до якого встановлено відсутність оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 10.01.2011 №34/453 в поштовому відправленні.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Головним державним виконавцем Мазур Г.І. письмових пояснень на скаргу, доказів на спростування доводів скаржника по справі № 34/453 не подано.

Таким чином, ч.3 постанови про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018 по справі № 34/453, є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки у стягувача відсутній виконавчий документ.

Щодо заявлених вимог у скарзі про зобов'язання головного державного виконавця отримати дублікат наказу, то вказана вимога не підлягає задоволенню.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до п.10 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Таким чином, звернення до суду з заявою про видачу дублікату наказу є правом державного виконавця, а не обов'язком.

Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до п.19.4 перехідних положень ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Отже, стягувач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою.

Керуючись статтями 342-343, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу подану Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича по прийняттю п. 3 постанови про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018 щодо ПАТ «ВіЕйБі Банк» неправомірними.

Скасувати ч. 3 постанови про відновлення виконавчого провадження № 27350897 від 07.12.2018 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича в частині, що стосується ПАТ «ВіЕйБі Банк».

В решті скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законодавством України порядку.

Суддя Н.І. Ягічева