ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Справа№ 910/10564/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Наїдко Л.В. - адвокат

від відповідача 1: Зайома О.А. - адвокат

від відповідача 2: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 06.03.2018, повний текст якого підписаний 19.03.2018

у справі №910/10564/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна»

до 1. Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний маркетинг»

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про:

- визнання такою, що є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» інформацію, поширену Приватним акціонерним товариством «Телеканал «Інтер» в ефірі телеканалу «Інтер» у передачі «Подробности» від ІНФОРМАЦІЯ_2 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3» в частині тверджень:

- «В стране заканчиваются препараты для проведения гемодиализа. А торги по выбору поставщика заблокированы.»;

- «Последние месяци торги заблокированы.»;

- «Это уже не первый скандал, связанный с компанией "Медикал-груп". Фирма не раз становилась победителем крупних тэндеров еще во времена ОСОБА_3 по данным СМИ два года назад против предприятия было открыто уголовное дело за продажу фальсифицированых медпрепаратов. Тогда оказалось что фирма делала сборки для гемодиализа из дешевых расходных материалов, купленных в Египте и Китае.»;

- «Предприятие также заявляло о дистрибуции продукции крупнейшего японського производителя «Нипро», однако вот документ, полученный медиками, где говорится о том, что это ложь.»;

- визнання такою, що є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 20 год. 29 хв. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний Маркетинг» через сайт podrobnosti.ua за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3» в частині тверджень:

- «В стране заканчиваются препараты для проведения гемодиализа. А торги по выбору поставщика заблокированы.»;

- «Последние месяци торги заблокированы.»;

- «Это уже не первый скандал, связанный с компанией "Медикал-груп". Фирма не раз становилась победителем крупних тэндеров еще во времена ОСОБА_3 по данным СМИ два года назад против предприятия было открыто уголовное дело за продажу фальсифицированых медпрепаратов. Тогда оказалось что фирма делала сборки для гемодиализа из дешевых расходных материалов, купленных в Египте и Китае.»;

- «Предприятие также заявляло о дистрибуции продукции крупнейшего японського производителя «Нипро»», однако вот документ, полученный медиками, где говорится о том, что это ложь.»;

- зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» з моменту набрання рішення законної сили спростувати недостовірну інформацію стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» шляхом оголошення в ефірі найближчої програми «Подробности» резолютивної частини рішення суду з даної справи;

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний Маркетинг» протягом 10 (десяти) днів з моменту набрання рішення законної сили спростувати недостовірну інформацію стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» шляхом публікації на сайті podrobnosti.ua резолютивної частини рішення суду з даної справи, яке має бути набрано тим самим шрифтом та розміщене під заголовком «Спростування недостовірної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна»;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивний Маркетинг» солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2018, повний текст якого складений та підписаний 19.03.2018, у справі № 910/10564/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що

- доказів, що наведена у спірному ефірі відповідача інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, суду надано не було, тоді як відповідно до ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов'язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину;

- дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку наявним доказам, суд вважає, що за своїм характером спірна поширена інформація містить достовірні відомості та підтверджується наданими у справі доказами;

- позивачем із наведених ним обґрунтувань не доведено поширення відповідачем саме недостовірної інформації чи що наведена відповідачем інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права;

- оскільки, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу втрат немайнового характеру, зокрема, моральних, приниження його ділової репутації в результаті неправомірних дій відповідачів, як і не містять доказів на підтвердження розміру моральної шкоди, відсутні підстав й для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/10564/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач послався на те, що спірне рішення є необґрунтованим, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам, помилково визнав обставини встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт постався на те, що:

- оспорюване рішення не містить жодних посилань та обґрунтувань, на підставі яких доказів суд прийшов до зазначених вище висновків, а також підстав відмови судом у врахуванні доводів позивача та наданих ним доказів на підтвердження своїх доводів, мотиви їх відхилення судом;

- твердження відповідачів про те, що «В стране заканчиваются препараты для проведения гемодиализа. А торги по выбору поставщика заблокированы.» є недостовірними та спростовуються наданими суду договорами на постачання витратних матеріалів для проведення гемодіалізу на 2017 рік у значній кількості областей України;

- зі змісту поширюваної відповідачами інформації слідує, що саме дії позивача призвели до блокування протягом останніх місяців торгів з проведення закупівель витратних матеріалів для проведення гемодіалізу, проте твердження про те, що торги заблоковані останні місяці, є недостовірною інформацією, оскільки вони були призупинені лише на час розгляду скарги позивача в Постійно діючий адміністративній колегії Антимонопольного комітету з розгляду скарг у сфері державних закупівель, а саме на 20 календарних днів;

- судом першої інстанції не було враховано, що кримінальне провадження № 0004070 відповідно позивача було закрито 04.09.2015;

- відповідачі не вжили жодних належних заходів щодо перевірки достовірності поширюваної ними інформації, оскільки не було надано жодних доказів звернень до позивача або ж до правоохоронних органів з метою перевірки наявності кримінального провадження відносно позивача та його посадових осіб щодо нібито поставки позивачем фальсифікованих товарів;

- позивач ніколи не заявляв про дистрибуцію ним продукції японського виробника «Ніпро»;

- судом першої інстанції залишено поза увагою, що виходячи із стилістичних особливостей поширюваної відповідачами інформації, вжитих при цьому мовних одиниць, слідує, що, у контексті висловлювань та фразових єдностей, якими характеризується позивач та його діяльність, мають явно виражене негативне забарвлення, а зміст наведених висловлювань полягає у змалюванні негативного образу позивача як учасника (постачальника) держаних закупевель, який з метою власного збагачення нібито постачає неякісну продукцію, а також своїми діями свідомо вчинив дії для блокування проведення торгів по всій країні, що в підсумку могло призвести до смерті пацієнтів, які хворі на хронічну ниркову недостатність;

- судом першої інстанції не було враховано, що оскільки відповідачами було розповсюджено неправдиві відомості про позивача, внаслідок чого він зазнав немайнової шкоди - негативної оцінки позивача, то таким чином було завдано шкоди його діловій репутації, що підлягає відшкодуванню відповідно до чинного законодавства.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2018 справа № 910/10564/17 передана на розгляд колегії суддів у складі: Скрипка І.М. (головуючий), судді Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 у справі № 910/10564/17 відкрито апеляційне провадження, встановлено відповідачу 1, 2 строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

19.04.2018 від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач 1 просив рішення Господарського суд міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/10564/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з посиланням на ті саме обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 910/10564/17 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі Скрипка І.М. (головуючий), судді Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю., вирішено розпочати розгляд справи по суті заново, розгляд справи призначено на 17.10.2018

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/10564/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 справа № 910/10564/17 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 25.10.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/10564/17;

- засідання суду призначено на 27.11.2018 о 15-00;

- встановлено строк для пояснень, клопотань, заперечень - до 08.11.2018;

- роз'яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасників судового процесу повідомлено, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою від 27.11.2018 задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 18.12.2018.

18.12.2018 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді - Калатай Н.Ф. (судді-доповідача) на лікарняному.

Ухвалою від 27.12.2018 засідання суду призначено на 15.01.2019 о 15:40.

Станом на 15.01.2019 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач 2 представників в жодне судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача 2 за наявними матеріалами апеляційного провадження.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 15.08.2018 представником позивача суду подано клопотання про дослідження доказу, а саме здійснення огляду (перегляду) відеозапису сюжету, який поширений відповідачем 1 в ефірі телеканалу «Інтер» в передачі «Подробности» від ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 11 хв. 46 сек. до 15 хв. 16 сек.), яке судом апеляційної інстанції було задоволено, проте відповідний відеозапис колегією суддів не переглядався.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність перегляду вказаного запису в судовому засіданні та переглянула його в судовому засіданні 15.01.2019.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник відповідача 1 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

04 квітня 2017 року о 20 год. 11 хв. в ефірі телеканалу «Інтер», що належить відповідачу 1, в передачі «Подробности» було поширено інформацію, яка крім показу в ефірі, також ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 год. 29 хв. розміщена на сайті podrobnosti.ua за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_1 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3», а саме:

«В стране заканчиваются препараты для проведения гемодиализа. Жизнь более пяти тысяч украинцев, страдающих почечной недостаточностью, под угрозой. В стране заканчиваются препараты для проведения гемодиализа. А торги по выбору поставщика заблокированы. Все из-за нечестных фирм, которые врачи обвиняют в коррупции. Для кого теневые схемы дороже тысяч жизней в материале наших корреспондентов.

Его жизнь зависит от этого аппарата. ОСОБА_6 уже 20 лет страдает почечной недостаточностью. Но если раньше жил на таблетках, три года назад почки и вовсе отказали. Теперь его жизнь зависит от гемодиализа.

«Три раза в неделю по четыре часа прохожу эту процедуру. Диализатор - их нигде не можно купить, в аптеке нет. Их привозят только из-за границы, дистрибьюторы поставляют», - говорит ОСОБА_7, пациент с почечной недостаточностью».

Таких пациентов в стране больше пяти тысяч. Регулярно препараты для них закупают на государственном уровне через тендеры. Последние месяцы торги заблокированы. Главврач Тернопольской университетской больницы, где лечится ОСОБА_7, попросту разводит руками. Говорит материалов осталось всего на несколько дней.

«У нас на учете 180 пациентов, получающих лечение. На сегодняшний день четвертое апреля, а расходных материалов осталось до восьмого апреля. С девятого апреля мы проводить процедуру гемодиализа пациентам не сможем», - говорит ОСОБА_8, главный врач Тернопольской университетской больницы.

Все дело из-за жалобы одного из поставщиков - фирмы «Медикал-груп», говорит медик. Компания не предоставила больницам экземпляры препаратов, из-за этого фирму исключили из тендера, однако там решили подать жалобу. И торги остановили.

«Есть большие сомнения в том, что у нее вообще есть эта продукция, потому, что она давало в заявку номенклатуру, которая является собственностью других компаний», - говорит ОСОБА_8.

Это уже не первый скандал, связанный с компанией «Медикал-груп». Фирма, не раз становилась победителем крупных тендеров еще во времена ОСОБА_3 по данным СМИ два года назад против предприятия было открыто уголовное дело за продажу фальсифицированы медпрепаратов. Тогда оказалось что фирма делала сборки для гемодиализа из дешевих расходных материалов, купленных в Египте и Китае.

Предприятие также заявляло о дистрибуции продукции крупнейшего японского производителя «Нипро», однако вот документ, полученный медиками, где говорится о том, что это ложь. Президент Всеукраинского совета защиты прав и безопасности пациентов уверен - кто-то попросту пытается заработать на тендере.

«Две просто катастрофические проблемы - это то, что вообще, потребность в гемодиализе удовлетворяется на 20-30%, в некоторых областях еще менше. А второе - ясно, что есть те, кто хотят на этом заработать и срывают торги, а так как очень часто нет запасов, - то, соответственно, может быть задержка. А задержка даже на неделю - это смерть для людей», - говорит ОСОБА_9, президент Всеукраинского совета защиты прав и безопасности пациентов.

Пациенты, страдающие почечной недостаточностью уже обратились и к президенту, и в правительство, и в антимонопольный комитет. Однако пока что реакции никакой. А торги так и не возобновили. Что делать дальше - врачи попросту не знают.

«Для наших пациентов, если с шестого числа торги не будут разблокированы, - они грозят просто смертью».

Жалобу «Медикал-груп» должны рассмотреть 6 числа в Антимонопольном комитете, и если тендер не проведут, это может обратится трагедией. За тем, прислушается ли АМКУ к врачам и больным или опять встанет на сторону «Медикал груп» и лишит права на эжизнь 180 человек, - мы будем следить.».

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає про те, що вказана вище інформація є недостовірною, викладена у вигляді фактичних тверджень, носить негативний характер щодо позивача та формує негативний образ у глядачів та читачів щодо позивача, внаслідок чого були порушені особисті немайнові права позивача.

Суд першої інстанції не погодився із зазначеними твердженнями позивача, що колегія суддів вважає правомірним з огляду на наступні обставини справи.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України «Про інформацію» встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Згідно з приписами 5 Закону України «Про інформацію» кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 вказаної статті ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Відповідно ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями (ч. 2 ст. 200 ЦК України).

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно з ч. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно із п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»:

- при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право;

- під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі;

- поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи;

- негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

При цьому, згідно з положеннями ст. 277 Цивільного кодексу України і ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п. 18 постанови ВСУ № 1).

Разом з тим, відповідно до ч. 1,2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Отже, підставою для задоволення позову у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме:

- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб;

- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

- поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності;

- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Враховуючи долучені до матеріалів справи відповідачем 1 документальні докази, колегія суддів вважає, що матеріалами справи не підтверджується, що за своїм характером спірна поширена інформація містить недостовірні відомості,в той час як позивач не скористався наданим йому правом спростувати інформацію, яку він вважає недостовірною, а саме, надати докази як того, що у період часу, коли була поширена вказана інформація, в Україні були наявні препарати для проведення гемодіалізу у необхідній кількості, так і того, що всі призначені в той час тендери проводились та не були зупинені, та того, що зупинення одного з тендерів не було наслідком дій позивача з подання скарги, в той час як сам позивач зазначає про те, що проти нього було порушено кримінальне провадження № 0004070.

Той факт, що таке провадження було в подальшому закрите, на що посилається позивач, не є підставою вважати, що оприлюднена інформація про факт його відкриття є недостовірною.

За відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання такою, що є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію позивача інформацію, правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. відсутні.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано доказів того, що наведена у спірному ефірі відповідача інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, в той час як відповідно до ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов'язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину.

З огляду на викладені вище обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/10564/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалгруп-Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/10564/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/10564/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10564/17.

Повний текст постанови складено: 17.01.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк