ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2019 Справа № 904/149/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Кеся Н.Б. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний фінансовий центр" (04071, м.Київ, вул.Оболонська, 23/48, оф. 4, ) про видачу судового наказу про стягнення з Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (53303, Дніпропетровська область, м.Покров, вул.Чехова, 15, ) грошову заборгованість за Договором доручення №1-юр/01-09-16 від 01.09.2016 року у сумі 75869,11 грн. та сплачений судовий збір у сумі 176,20 грн.Суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний фінансовий центр" (далі-Заявник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою вих.№48 від 28.12.2018р. про видачу судового наказу про стягнення з Боржника - Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" грошової заборгованості за договором доручення №1-юр/01-09-16 від 01.09.2016 року в сумі 52060,06 грн. несплаченої винагороди, 17627,66 грн. пені, 1545,00 грн. 3% річних, 4636,39 грн. інфляційних втрат та сплачений судовий збір у сумі 176,20 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення пені з таких підстав.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Так, Заявник в заяві просить стягнути з Боржника суму пені у розмірі 17627,66 грн., яка згідно з розрахунком Заявника нарахована за період з 01.01.2018р. по 28.12.2018р.

В той же час заборгованість Боржника виникла у 2016 році.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, з питання стягнення пені необхідно керуватися зазначеними положеннями чинного законодавства, що потребує розгляду вимог Заявника в цій частині в порядку позовного провадження.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

На підставі викладеного, в частині вимог про стягнення пені суд відмовляє у видачі наказу і роз'яснює Заявнику про його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152, 153, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридичний фінансовий центр" (04071, м.Київ, вул.Оболонська, 23/48, оф. 4, ) у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (53303, Дніпропетровська область, м.Покров, вул.Чехова, 15, ) суми пені в розмірі 17627,66 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Суддя ОСОБА_1