ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3191/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Фермерське господарство "Органік Сістемс",

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна",

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Фермерського господарства "Органік Сістемс"

на рішення господарського суду міста Києва

від 22.05.2018

у складі судді: Чинчин О.В.,

та постанову Київського апеляційного господарського суду

від 20.09.2018

у складі колегії суддів: Андрієнка В.В. (головуючий), Власова Ю.Л., Буравльова С.І.,

у справі за позовом

Фермерського господарства "Органік Сістемс",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна",

про стягнення 559 578, 67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Органік Сістемс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" про стягнення збитків у розмірі 559 578, 67 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 910/3191/18 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" на користь Фермерського господарства "Органік Сістемс" пеню у розмірі 259 922, 22 грн., штраф у розмірі 8 404, 67 грн. та судовий збір у розмірі 4 024, 90 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань з доставки вантажів за заявками № 02/06/02 від 02.06.2017 та № 08/06/01 від 08.06.2017, погодженими між сторонами відповідно до умов договору № ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 № 910/3191/18 скасовано вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволені позову у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів узгодження сторонами термінів виконання господарського зобов'язання, а саме, не доведено факту направлення та отримання заявок № 02/06/02 від 02.06.2017 та № 08/06/01 від 08.06.2017 у спосіб, передбачений умовами договору.

При цьому, суд апеляційної інстанції погодилась з висновками місцевого господарського суду, що укладення позивачем договору про відступлення права вимоги № 05/09-2017 від 05.09.2017 й сплата останнім грошових коштів Фізичній особі-підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу жодним чином не впливає на правовідносини сторін, які склались між сторонами за договором № ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом. Вказані витрати понесені позивачем добровільно, на свій ризик й на власний розсуд та вони не є безпосередньо пов'язаними з діями відповідача.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Києва від 22.05.2018 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 № 910/3191/18, Фермерське господарство "Органік Сістемс" звернулось з касаційною скаргою, в якій просило їх скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 274 487, 16 грн., штрафні санкції у розмірі 263 035, 06 грн. та 22 056, 45 грн., судовий збір у розмірі 8 346, 99 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги вказує на поверхневий аналіз судами попередніх інстанцій норм матеріального права та зазначає, що попередні заявки узгоджувались за допомогою електронного листування та порядок саме узгодження заявок в договорі не зазначений. Також скаржник доводить, що оскаржувані судові акти не відповідають вимогам чинного законодавства та дійсним матеріалам справи.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/3191/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2018 прийнято касаційну скаргу Фермерського господарства "Органік Сістемс" до провадження для здійснення перегляду рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2018 доручено господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду невідкладно надіслати матеріали справи № 910/3191/18 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи скаржника не відповідають фактичним обставинам справи та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судами попередніх інстанцій, а також не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 13.05.2017 між Фермерським господарством "Органік Сістемс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролог Україна" (перевізник) укладений договір № ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, що регулює взаємовідносини сторін по організації та здійсненню перевезення вантажів автомобільним транспортом експедитора.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору, протягом усього строку дії даного договору експедитор здійснює організацію перевезень вантажів на основі разових письмових заявок замовника, які здійснюються відповідно до умов даного договору і являються його невід'ємною частиною. Заявка може направлятися факсимільним способом. Для виконання прийнятих заявок по цьому договору експедитор вправі укладати договори з третіми особами, виступаючи від свого імені. В заявці вказуються наступні відомості: маршрут, строк доставки вантажу, вид вантажу, габарити вантажу, всі реквізити вантажовідправника і інші відомості, необхідні експедитору для виконання своїх зобов'язань.

Згідно з п. 4.1 договору, вартість послуг експедитора по кожному окремо здійснюваному перевезенні узгоджується сторонами, виходячи з ситуації на транспортному ринку, і вказується в додатку до даного договору - разовій заявці.

Замовник здійснює оплату послуг експедитора на основі виставленого рахунка, оригіналу акта виконаних робіт та оригінала товарно-транспортної накладної (CMR) протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання документів. (п. 4.3. договору)

Згідно з п. 5.5 договору, у випадку несвоєчасної доставки вантажу експедитор сплачує замовнику штраф у розмірі 50 євро за кожну добу понад встановлений в заявці строк доставки, по курсу НБУ на дату доставки вантажу.

У випадку порушення строків, вказаних в п. 3.1.1 та п. 3.1.2, експедитор сплачує штраф в розмірі 5 % від вартості послуг перевізника по даному замовленню. (п. 5.11 договору)

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач посилався на те, що керуючись п. 2.1 договору, заявки № 02/06/02 від 02.06.2017, № 08/08/01 від 08.06.2017 про виконання транспортного перевезення узгоджені між сторонами шляхом електронного листування, проте відповідач всупереч умовам договору не здійснив доставку вантажів у строки, визначені у заявках, на підставі чого останньому нараховані штрафні санкції у розмірі 263 035, 06 грн. та 22 056, 45 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами договору перевезення вантажів здійснюється на основі разових письмових заявок замовника, які можуть надсилатись факсимільним зв'язком.

При цьому, відповідно до ДСТУ 2227-93 "АВТОМАТИЗОВАНА УСТАНОВА" факсимільний зв'язок - електронне пересилання зображень за допомогою системи комп'ютеризованого телефонного зв'язку з метою приймання їх у вигляді документальної копії.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що направлення заявки факсимільним зв'язком не є тотожним направленню останньої через електронну пошту, а відтак і погодження заявок таким чином. До цього ж, умовами договору не передбачено можливості погодження заявок шляхом електронного листування.

З огляду на не доведеність факту направлення та отримання заявок № 02/06/02 від 02.06.2017 та № 08/06/01 від 08.06.2017 у спосіб, передбачений умовами договору, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість нарахування штрафних санкцій, а відтак і про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи скаржника, що інші заявки узгоджувались за допомогою електронного листування відхиляються судовою колегією, оскільки не входять до предмета розгляду у цій справі.

Щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 05.09.2017 між Фермерським господарством "Органік Сістемс" (новий кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Хриптою Володимиром Івановичем (первісний кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги № 05/09-2017, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору, а новий кредитор набув право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору на транспортне-експедиційне обслуговування під час перевезень зовнішньоторговельних і транзитних вантажів автомобільним транспортом № 23052017 від 23.05.2017 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "АІС-ПЛЮС" у сумі 441 129, 00 грн.

Позовні вимоги про стягнення збитків обґрунтовані тим, що позивачем здійснена оплата у розмірі 441 129, 00 грн. Фізичній особі-підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу, що значно перевищує суму витрат, які позивач повинен був сплатити.

Водночас, суди правомірно вказали на те, що правовідносини щодо укладення позивачем договору про відступлення права вимоги й сплата останнім грошових коштів Фізичній особі-підприємцю Хрипті Володимиру Івановичу жодним чином не впливають на правовідносини сторін, які склались між сторонами за договором № ФС-1315 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом та такі дії не є безпосередньо пов'язаними з діями відповідача.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (п. 1 ст. 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, Верховний Суд доходить висновку, що скаржникові вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного, не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Фермерського господарства "Органік Сістемс" та залишення постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018) у справі № 910/3191/18 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства "Органік Сістемс" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018) у справі № 910/3191/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук