СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. Справа № 922/3010/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В. , суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін :

від позивача : Александрова Т.В., за довіреністю, адвокат

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_2, за довіреністю, адвокат

від відповідача 3: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3, м. Харків (вх. №1442 Х/1)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018р., повний текст складено 05.12.2018 р. (суддя Прохоров С.А.)

у справі №922/3010/18,

за клопотанням ОСОБА_3, м. Харків вх.№33518 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі № 922/3010/18

за позовом ОСОБА_4, м. Харків

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м. Харків;

2. ОСОБА_3, м. Харків;

3. ОСОБА_5, м. Харків;

про визнання недійсним окремих положень статуту

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", ОСОБА_3, ОСОБА_5, якою просив визнати недійсними окремі положення статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (ідентифікаційний код в ), зареєстрованого 30 травня 2011 року, номер запису 0002230, а саме:

- пункту 4.7 в редакції, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів;

- пункту 5.9, що учасник товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключений з товариства в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

- підпункту 4.3.1 пункту 4.3 в редакції, що з питань, вказаних в п.п.1), 2), 7) пункту 4.3, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймаються звичайною більшістю голосів.

В обґрунтування заявлених вимог Позивачем покладено набуття 17.06.2018 року чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (надалі - Закон), в результаті чого Статут ТОВ фірма "Ідалія" містить положення, що не відповідають Закону та порушують права позивача, як учасника Товариства брати участь в управлінні Товариством, за захистом яких він й звернувся до суду.

Позивачем зазначено про отримання ним інформації (повідомлення від 29.10.2018року) про скликання ОСОБА_3 (відповідачем-2) загальних зборів учасників з порядком денним (24 питання), в тому числі: про зміну складу учасників Товариства; про розподіл часток в статутному капіталі Товариства; про внесення змін до статуту Товариства; про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів; про перерозподіл часток між учасниками Товариства; про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора); про зміну місцезнаходження Товариства, тощо. До повідомлення про скликання зборів надано нову редакцію статуту, яка не містить інформації про новий склад учасників Товариства та розмір їх часток в статутному капіталі Товариства.

Враховуючи факт незаконного виключення Позивача в 2016 році зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія", що підтверджено рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі № 922/4266/16, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017 року, - наполягав, що на підставі наведених положень Статуту, які не відповідають Закону, загальні збори учасників правомочні прийняти рішення з усіх питань порядку денного, в т.ч. з якими позивач не згоден, як з такими, що порушують його корпоративні права.

Разом із позовною заявою, Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову якою просив:

- заборонити загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Ідалія" приймати рішення про зміну складу учасників Товариства, про перерозподіл часток між учасниками Товариства, про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів, про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора), про зміну місцезнаходження Товариства;

- заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Ідалія", в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження Товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема відомості про розпорядника майна, санатора.

Позивачем у заяві зазначено про наявність суперечностей з іншими учасниками товариства, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яким належить 67% статутного капіталу ТОВ фірми "Ідалія", у зв'язку із виключенням ОСОБА_4 зі складу учасників вказаного товариства у 2016 році, незаконність якого встановлено рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі № 922/4266/16, що набрало законної сили, яким визнано недійсними рішення Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", оформлені протоколом №1/2016 від 11 травня 2016 року, зокрема щодо примусового виключення ОСОБА_4 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія".

Наголошував, що має підстави вважати, що інші учасники товариства, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яким належить 67% статутного капіталу, мають намір ліквідувати товариство, та на підставі положень пп.4.3.1. п.4.3., пунктів 4.7., 5.9. Статуту в діючій редакції правомочні приймати рішення про ліквідацію ТОВ фірма "Ідалія" та звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів, зміну місцезнаходження, а також виключення позивача зі складу учасників, навіть за умови присутності позивача на загальних зборах та голосування "проти" зазначених питань порядку денного.

Наполягав, що обрані заходи забезпечення позову не будуть мати наслідком припинення господарської діяльності ТОВ фірма "Ідалія", а застосовуються як гарантія задоволення законних вимог позивача та захисту його корпоративних прав у разі задоволення позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2018 р. у справі №922/3010/18 заяву ОСОБА_4 (вх. № 3010/18 від 06.11.2018) про забезпечення позову задоволено частково.

Ухвалено до вирішення спору у справі № 922/3010/18 по суті:

1.Заборонити загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, код 33122269) приймати рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів, про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора);

2. Заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, код 33122269), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження Товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема, відомості про розпорядника майна, санатора.

В частині заяви щодо накладення заборони загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, код 33122269) приймати рішення про зміну складу учасників Товариства, про перерозподіл часток між учасниками товариства, про зміну місцезнаходження Товариства - у задоволенні заяви відмовлено.

Суд дійшов висновку про наявність зв'язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами, на забезпечення яких позивач просив їх вжити. Невжиття зазначених заходів забезпечення позову, на переконання суду, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі задоволення позову, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом враховано, що обрані заходи забезпечення позову не будуть мати наслідком припинення або обмеження господарської діяльності ТОВ фірма "Ідалія" і не призведуть до погіршення стану належного товариству майна чи зниження його вартості, а застосовуються, як гарантія задоволення законних вимог позивача та захисту його корпоративних прав у разі задоволення позову.

29.11.2018р. ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (вх.№33518), яким просив суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської від 12.11.2018 по справі № 922/3010/18, наголошуючи на наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 12.11.2018р. у справі №922/3010/18.

Зазначав, що забороняючи загальним зборам приймати рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів, про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства, суд в Ухвалі від 12.11.2018 року виходив з наявності обґрунтованих підстав вважати, що інші учасники можуть прийняти рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання відповідних документів (аргумент 1).

Забороняючи державним реєстраторам вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії щодо Товариства, суд в Ухвалі від 12.11.2018 року виходив із необхідності ефективного захисту прав Позивача внаслідок можливого прийняття зборами учасників Товариства рішення про звернення до суду щодо початку процедури ліквідації чи банкрутства та уповноваження особи на подання відповідних документів до суду (аргумент 2).

Виходячи з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відчужили свої частки у статутному капіталі ТОВ фірма "Ідалія" в сумарній частині 66%, що свідчить про вираження ними волі розпоряджатися своїми корпоративними правами шляхом відчуження часток, а не ліквідації Товариства, наполягав, що відпали підстави вважати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 можуть прийняти рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання відповідних документів (аргумент 3).

Наголошував на відсутності підстав вважати, що новий власник частки в Товаристві у розмірі 66%, яким є ТОВ "Нова-Ідалія", може прийняти рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання відповідних документів, оскільки мажоритарним учасником ТОВ "Нова-Ідалія" є ОСОБА_6 (володіє часткою 73,98%), який ніколи не порушував жодних майнових та/або немайнових прав Позивача, а також не має наміру їх порушувати; учасники ТОВ "Нова-Ідалія" уклали корпоративний договір та зобов'язалися не вчиняти жодних дій, спрямованих на припинення діяльності Товариства, у тому числі зобов'язалися не приймати рішень про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства ( аргумент 4).

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиною обставиною, яка перешкоджає ТОВ "Нова-Ідалія" стати зареєстрованим учасником ТОВ фірма "Ідалія", є накладена судом у цій же справі заборона вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії щодо Товариства, тоді як скасування цієї заборони і є предметом цього клопотання (аргумент 5).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2018 р. у справі №922/3010/18 клопотання ОСОБА_3 (вх. № 33518 від 29.11.2018) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2018 задоволено частково.

Абзац третій резолютивної частини ухвали господарського суду Харківської області від 12.11.2018 по справі №922/3010/18 викладено в наступній редакції:

" 1. Заборонити загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, код 33122269) приймати рішення щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів, про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора)".

Решту заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2018 по справі №922/3010/18 залишено без змін.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 року у справі № 922/3010/18, винесену за результатом розгляду клопотання ОСОБА_3 вх. №33518 від 29.11.2018 року про скасування заходів забезпечення позову, ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання ОСОБА_3 вх.№33518 від 29.11.2018 року про скасування заходів забезпечення позову, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2018 року у справі № 922/3010/18 повністю.

Апелянт вважає, що ухвала в частині залишення заходів забезпечення позову без змін прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Наголошує, що місцевий господарський суд незаконно відмовився досліджувати аргументи 1 та 2 Відповідача-2, які стосувалися мотивів вжиття заходів забезпечення позову, вказавши, що це не входить до компетенції господарського суду Харківської області, а може бути предметом розгляду апеляційної скарги на зазначену ухвалу.

ОСОБА_3, на думку Апелянта, обставини, які були встановлені судом в ухвалі про забезпечення позову, висновки, яких він дійшов, вживаючи заходи забезпечення позову, мають важливе значення для вирішення питання про наступне скасування вжитих заходів забезпечення, адже лише за результатами аналізу своїх же мотивів для вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції зможе встановити, чи відпала потреба в забезпеченні позову та чи змінились обставини, які спричинили їх застосування.

Апелянт зазначає, що судом незаконно не прийнято до уваги аргументи 3 та 4 Відповідача 2, про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відчужили свої частки у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія» в сумарній частині 66% на користь ТОВ «Нова-Ідалія», а мажоритарний учасник ТОВ «Нова-Ідалія» ОСОБА_6 ніколи не порушував жодних майнових та/або немайнових прав Позивача.

Наполягає, що аргументи 3 та 4 свідчать, що відпали обставини, з яких виходив суд, забороняючи загальним зборам вчиняти певні дії, адже цими обставинами, з яких виходив суд, було вчинення саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 певних протиправних дій, які порушували корпоративні права Позивача. На цей час ОСОБА_8 не володіє часткою у статутному капіталі Товариства, а частка ОСОБА_7 не дозволяє йому без участі інших учасників, зокрема, Позивача, приймати рішення на зборах учасників Товариства.

Судом протиправно не взято до уваги корпоративний договір від 20.11.2018 року, укладений між учасниками ТОВ «Нова-Ідалія», який є додатковим доказом необґрунтованості припущень про імовірність порушення прав Позивача, адже він подавався Відповідачем 2 на підтвердження обставин того, що майбутній учасник ТОВ фірма «Ідалія», який вже володіє корпоративними правами, має чинне зобов'язання утриматись від реалізації свого права в частині прийняття рішень, направлених на припинення діяльності ТОВ фірма «Ідалія».

Суд першої інстанції поставив під сумнів доводи скаржника про відсутність необхідності у забезпеченні позову з огляду на те, що обставини відчуження Відповідачем-2 та Відповідачем-3 своїх часток не були повідомлені суду під час розгляду заяви про забезпечення позову, що на думку апелянта є передчасним, оскільки Господарський процесуальний кодексу України не обмежує сторону у строках подання доказів під час розгляду судом процесуального питання щодо забезпечення позову, а також з огляду на стислі строки розгляду цієї заяви.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2018 р. сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Россолов В.В., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018р. у справі №922/3010/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 року у справі № 922/3010/18 та призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3, м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 року у справі № 922/3010/18 на 17.01.2019 о 12:00 год. Встановлено строк для подання учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу.

Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про участь представника у судовому засіданні у справі №922/3010/18, призначеному на 17.01.2019 о 12-00, у режимі відеоконференції, в якому заявник просив визначити відповідальним за проведення відеоконференції під час судового засідання по справі №922/3010/18 Господарський суд Київської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019р. у справі №922/3010/18 клопотання ОСОБА_3 про участь представника у судовому засіданні, призначеному на 17.01.2019 р. о 12:00 год., в режимі відеоконференції у справі №922/3010/18 у приміщенні суду задоволено, доручено Господарському суду Київської області забезпечити проведення відеоконференції 17.01.19 о 12:00 год. у приміщенні Господарського суду Київської області, за участю представника ОСОБА_3.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу, не погоджуючись з аргументами апелянта, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування ухвали господарського суду Харківської області від 04.12.2018р. у справі №922/3010/18 у повному обсязі.

Зазначає, що 24.12.2018р. державним реєстратором Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області було проведено державну реєстрацію змін відомостей щодо ТОВ фірма «Ідалія», що містяться в Єдиному державному реєстрі, а саме - зміну місцезнаходження, керівника підприємства без відома ОСОБА_4, що свідчить про порушення його права на управління товариством, як учасника ТОВ фірма «Ідалія».

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 24.12.2018 року, новим місцезнаходженням ТОВ фірма «Ідалія» є місто Львів, Шевченківський район, вул. Б.Хмельницького, буд.223-в, офіс 301/18, замість раніше зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, а до переліку засновників входять: ОСОБА_4 (розмір внеску до статутного капіталу - 8250,00 грн.), ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного капіталу - 250,00 грн.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова - Ідалія» (розмір внеску до статуного капіталу - 16500,00 грн.).

У зв'язку з тим, що Позивач зареєстрований та мешкає в місті Харкові, а отже не може здійснювати свої повноваження учасника Товариства щодо ефективного вирішення будь-яких питань діяльності Товариства, яке зареєстровано в місті Львові (при цьому: ОСОБА_3 зареєстрований в місті Харкові, ТОВ «Нова-Ідалія» - в місті Києві, ОСОБА_6, який є засновником та директором ТОВ «Нова-Ідалія» та одночасно призначений директором ТОВ фірма «Ідалія» - зареєстрований в місті Полтава), наголошує, що станом на дату розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 року всі доводи та посилання Позивача в обґрунтування заходів забезпечення позову знайшли своє підтвердження та підтверджені належними та достовірними доказами.

Зміна місцезнаходження Товариства та перереєстрація його в місті Львів свідчать про порушення корпоративних прав Позивача Відповідачем-2 та Відповідачем-3, які знов вдалися до незаконних дій по відношенню до Позивача.

Крім того, відчуження часток ТОВ фірма «Ідалія» Відповідачем-2 та Відповідачем-3, шляхом дарування їх ТОВ «Нова -Ідалія», тобто без будь-якого економічного сенсу у таких правочинах, свідчить про їх удаваність, адже у разі продажу Відповідачами 2 та 3 цих часток, відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Позивач набув би переважне право на їх придбання.

Наполягає, що зазначені обставини, які не були відомі суду першої інстанції станом на 12.11.2018 року та свідомо приховані Відповідачами 2 та 3, на думку Позивача також є додатковим аргументом доцільності заходів забезпечення позову.

Позивач також наголошує на неправомочності з 25.10.2018 року ОСОБА_3 (Відповідач- 2) скликати загальні збори учасників ТОВ фірма «Ідалія», оскільки ОСОБА_3 частку у розмірі, що дорівнює 32% статутного капіталу ТОВ фірма «Ідалія», 25.10.2018 року було передано на користь ТОВ «Нова-Ідалія».

У розумінні п.3 ч.1 ст.31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ОСОБА_3, володіючи часткою в статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія», що дорівнює 1% статутного капіталу, не має повноважень на скликання загальних зборів учасників ТОВ фірма «Ідалія».

Крім того, Позивач просить суд взяти до уваги, що загальні збори учасників ТОВ фірма «Ідалія», скликані ОСОБА_3 на 30 листопада 2018 року,- не відбулися, про що представником ТОВ фірма «Ідалія» та представниками учасника ТОВ фірма «Ідалія» ОСОБА_4, які прибули 30.11.2018 року за місцезнаходженням ТОВ фірма «Ідалія» з метою бути присутніми на зборах, складено акт, яким зафіксовано факт відсутності в день, час та за місцем проведення зборів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та/або їх представників.

Представниками ТОВ фірма «Ідалія», які прибули 30.11.2018 року за місцезнаходженням ТОВ фірма «Ідалія» складено акт від 30.11.2018 року, в якому також зазначено, що учасники ТОВ фірма «Ідалія» (ОСОБА_3, ОСОБА_5 та/або їх представники) за адресою проведення зборів, скликаних ОСОБА_3 не прибули.

Повідомленням від 28.11.2018 року, адресованим позивачу, ОСОБА_3 в особі представника, сповістив Позивача про скликання на 03.01.2019 року Загальних зборів учасників ТОВ фірма «Ідалія» з порядком денним (22 питання).

Позивач вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті господарським судом Харківської області 12.11.2018р., з урахуванням оскаржуваної ухвали від 04.12.2018р. та постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018р., прийнятої під час перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду Харківської області від 12.11.2018р., є обґрунтованими та співмірними заявленим позовним вимогам. Просить ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 року залишити без змін.

Представник апелянта у судовому засіданні 17.01.2019р. підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 року у справі №922/3010/18 залишити без змін.

Відповідач-1 та відповідач-3 не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася судом обов'язковою.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали оскарження ухвали від 04.12.2018 року у справі № 922/3010/18, розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необгрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, а також в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2018 року у справі № 915/508/18.

Відповідно до ст.145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи забезпечення, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Звертаючись з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 наголошував на зміні обставин, в результаті яких відпала потреба у забезпеченні позову, обґрунтовуючи це відчуженням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належних їм часток у статутному капіталі ТОВ фірма "Ідалія" в сумарному розмірі 66%.

Зазначив, що 25.10.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нова-Ідалія», , прийняло передану йому частку у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія» у розмірі 34%, номінальною вартістю 8 500,00 грн., яка належала ОСОБА_5, шляхом підписання нотаріально посвідченого акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія», складеного на виконання договору Дарування частини частки в статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія» від 25.10.2018 року (копію акту надано до клопотання).

25.10.2018 року ТОВ «Нова-Ідалія» прийняло передану йому частку у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія» у розмірі 32%, номінальною вартістю 8 000,00 грн., яка належала ОСОБА_3, шляхом підписання нотаріально посвідченого акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія», складеного на виконання договору Дарування частини частки в статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія» від 25.10.2018 року (копію акту надано до клопотання).

Зауважив, що власником часток у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія», якими володіли ОСОБА_3 та ОСОБА_5, є ТОВ «Нова-Ідалія». ОСОБА_3 володіє лише 1% статутного капіталу ТОВ фірма «Ідалія», тобто його частка не є вирішальною, а ОСОБА_5 взагалі не є власником частки у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія».

Вказані обставини, на думку Відповідача 2, свідчать про вираження ОСОБА_3 та ОСОБА_5 волі розпоряджатися своїми корпоративними правами шляхом відчуження часток, а не шляхом ліквідації Товариства. Тому неприязні стосунки Позивача з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже не мають суттєвого значення для справи, адже ОСОБА_5 здійснила відчуження своєї частки повністю, а ОСОБА_3 не володітиме корпоративними правами, які дадуть змогу без участі інших учасників, зокрема Позивача, приймати рішення на зборах учасників Товариства.

Наголошує на відсутності обґрунтованих підстав вважати, що новий власник частки в Товаристві у розмірі 66%, яким є ТОВ «Нова-Ідалія» (учасниками якого є ОСОБА_6 (73,98% статутного капіталу), ОСОБА_3 (17,36% статутного капіталу) та ОСОБА_10 (8,66% статутного капіталу), може прийняти рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання відповідних документів, оскільки впливати на прийняття певних рішень загальними зборами ТОВ фірма «Ідалія» через участь у ТОВ «Нова-Ідалія» може лише фізична особа ОСОБА_6, який ніколи не порушував жодних майнових та/або немайнових прав Позивача, а також не має наміру їх порушувати.

Заявником звернуто увагу, що 20.11.2018 року між учасниками ТОВ «Нова-Ідалія» було укладено корпоративний договір в розумінні ст. 7 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», за яким учасники ТОВ «Нова-Ідалія» зобов'язуються реалізовувати свої права та повноваження певним чином або утримуватися від їх реалізації. Сторони корпоративного договору зобов'язалися протягом 1 (одного) року з дати його підписання, але в будь-якому разі не раніше набрання законної сили рішенням у справі № 922/3010/18, не приймати рішення/не голосувати належними їм частками за прийняття рішень щодо уповноваження директора ТОВ «Нова-Ідалія» та/або будь-якої іншої особи, від імені ТОВ «Нова-Ідалія», голосувати на загальних зборах учасників ТОВ Фірма «Ідалія» щодо: прийняття рішення про звернення до суду для початку процедури банкрутства ТОВ Фірма «Ідалія» та уповноваження особи на подання таких документів; та прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації ТОВ «Фірма «Ідалія» та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора); прийняття будь-яких інших рішень, наслідком яких буде припинення діяльності ТОВ Фірма «Ідалія».

Отже, на думку ОСОБА_3, ТОВ «Нова-Ідалія», яке є держателем значної частки корпоративних прав ТОВ фірма «Ідалія» в розмірі 66%, має належно оформлені відповідно до чинного законодавства зобов'язання її учасників реалізовувати свої права та повноваження таким чином, щоб це не призвело до прийняття рішень, спрямованих на припинення діяльності ТОВ Фірма «Ідалія».

Оскаржуваною ухвалою судом частково задоволено клопотання другого відповідача та скасовано заходи забезпечення позову в частині накладення заборони загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" приймати рішення про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства, залишивши при цьому діючими та співмірними з позовними вимогами заборону загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" приймати рішення щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів, про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора), а також залишивши діючими решту заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2018 по справі №922/3010/18, законність та обгрунтованість прийняття якої було перевірено Східним апеляційним господарським судом, про що винесено Постанову від 26.12.2018р. у справі № 922/3010/18.

Враховуючи, що інститут забезпечення позову є важливою складовою господарського судочинства, основною метою завдань якого є ефективність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів осіб, судом першої інстанції правомірно не прийнято наведені вище обставини в якості належних та допустимих доказів того, що на момент розгляду клопотання другого відповідача про скасування заходів забезпечення позову, підстави для забезпечення позову відпали.

Як вірно зазначено судом, з наданих заявником доказів про передання 25.10.2018 року Відповідачами 2 та 3 за нотаріально посвідченими актами приймання - передачі частки у статутному капіталі ТОВ фірма "Ідалія" на користь ТОВ «Нова-Ідалія», , та прийняття останнім частки у статутному капіталі ТОВ фірма "Ідалія" у розмірі 34%, яка належала ОСОБА_5, та частки у статутному капіталі ТОВ фірма "Ідалія" у розмірі 32%, яка належала ОСОБА_3, вбачається, що станом на момент вирішення заяви Позивача про забезпечення позову - 12.11.2018, Відповідачами не були повідомлені суду зазначені обставини ні в своїх запереченнях, поданих на заяву Позивача, ні представником другого Відповідача під час судового засідання 12.11.2018 року.

У зв'язку з тим, що ТОВ «Нова-Ідалія» та ОСОБА_6 не є учасниками справи № 922/3010/18, судом вірно зазначено, що укладення корпоративного договору від 20.11.2018 ТОВ "Нова-Ідалія", між другим, третім відповідачами та ОСОБА_6, також не може бути належним доказом того, що обставини, які стали підставою для забезпечення позову відпали.

За змістом процесуального законодавства, захисту в господарському суді підлягає порушене суб'єктивне право та охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на приписи ст.145 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за умови припинення фактичних обставин у справі, що впливали на необхідність застосування заходів забезпечення позову, чого в даному випадку не вбачається.

Дослідження змісту клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову свідчить, що заявником не зазначалося та не наводилося доказів, що саме за проміжок часу з 12.11.2018 року (дата вжиття заходів забезпечення позову) до 29.11.2018 року (дата подання заяви про скасування заходів забезпечення позову) змінилися будь-які фактичні обставини справи, що мали спричинити процесуальні наслідки, визначені ст.145 ГПК України. Таких доказів не було надано суду і станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали від 04.12.2018 року.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи заявника зводяться до безпідставності застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2018року у справі № 922/3010/18, що за своєю суттю є запереченнями проти застосування даних забезпечувальних заходів, і ніяким чином не можуть виступати в якості вмотивованої підстави для скасування вже існуючих заходів забезпечення позову, а зумовлюють надання судом апеляційної інстанції правової оцінки даної ухвали суду від 12.11.2018 року, яка вже переглянута в апеляційному порядку.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Апелянтом не надано належних та достатніх доказів зміни обставин, що мали б спричинити процесуальні наслідки для скасування заходів забезпечення позову у справі № 922/3010/18, не спростовано документово доводи Позивача щодо не проведення 30.11.2018 року загальних зборів учасників ТОВ фірма «Ідалія», проте надані Відповідачем-2 до справи докази дарування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належних їм часток у статутному капіталі ТОВ фірма «Ідалія» товариству з обмеженою відповідальністю «Нова-Ідалія», а також подані Позивачем докази реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, ТОВ фірма «Ідалія», свідчать про підставність побоювання Позивача щодо вчинення Відповідачами 2 та 3 дій, направлених на усунення Позивача від управління Товариством.

Отже, обрані заходи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в ухвалі від 04.12.2018 року у справі № 922/3010/18.

Враховуючи наведене, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 04.12.2018 р. (підписано 05.12.2018 р.) у справі №922/3010/18.

Керуючись ст. ст. 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018р. (повний текст складено 05.12.2018 р.) у справі №922/3010/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018р. (повний текст складено 05.12.2018 р.) у справі №922/3010/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 17.01.2019р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 22.01.2019р.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук