ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

15.01.2019

Справа № 910/17324/18

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет»

про

визнання відмови недійсною та зобов’язання виконання договору

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмежено. відповідальністю «Новини 24 години» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» про визнання відмови недійсною та зобов’язання виконання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю односторонньої відмови відповідача від виконання умов договору №0109/18-01-П від 01.09.2018, у зв’язку з чим позивач просить суд визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від такого договору, а також зобов’язати відповідача виконати зобов’язання за договором з 01.01.2019 на умовах, які визначені сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2019.

14.01.2019 до канцелярії суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити відповідачу припиняти прийом сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» та обмежувати доступ абонентів до такого сигналу в мережі провайдера відповідача на території: м. Київ, м. Івано-Франківськ та м. Калуш Івано-Франківської області, с. Угринів, Тисменського району, с. Боднарів, Калуського району Івано-Франківської області та с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області (заборонити ТОВ «Мережа Ланет» припиняти ретрансляцію Телеканалу «Newsone» у мережі провайдера – ТОВ «Мережа Ланет»).

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання (пункт 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами(частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовані безпідставною відмовою відповідача від договору №0109/18-01-П від 01.09.2018, вчиненою шляхом направлення листа №01-2811/18 від 28.11.2018, у зв’язку з чим позивачем заявлено вимогу про визнання правочину щодо односторонньої відмови недійсним та спонукання відповідача до виконання умов такого договору.

Зокрема, як встановлено судом, 01.09.2018 між ТОВ «Новини 24 години» (підприємство) та ТОВ «Мережа Ланет» (провайдер) був укладений договір №0109/18-01-П, відповідно до якого Підприємство забезпечує передачу сигналу програми телеканалу «Newsone», а провайдер приймає такий сигнал та забезпечує доступ абонентів до сигналу у телемережі на території за допомогою аналогового та/або цифрового формату, де провайдер надає послуги із забезпечення доставки сигналу до абонентів. Провайдер здійснює розповсюдження на території: м. Київ, м. Івано-Франківськ та м. Калуш Івано-Франківської області, с. Угринів, Тисменського району, с. Боднарів, Калуського району Івано-Франківської області та с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області за допомогою телекомунікаційної системи (технології): аналог/DVB-C/IPTV під ТМ «Ланет TV».

Пунктом 10.1 вказаного договору визначено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 включно.

Позивач вказує, що всупереч умовам договору №0109/18-01-П від 01.09.2018 та чинного законодавства України, відповідач вчинив односторонній правочин щодо розірвання такого договору, який позивач просить визнати недійсним у своєму позові.

Суд відзначає, що оскільки судове рішення у разі задоволення такої позовної вимоги не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі №910/1040/18.

Отже, предметом спору у даній справі є, фактично, спір щодо припинення дії договору №0109/18-01-П від 01.09.2018, і підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов'язаністю з позовною вимогою і статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Як вказує позивач у поданій заяві, основна мета, яку намагався досягти позивач під час укладення такого договору – це розширення мережі мовлення телеканалу «Newsone» та збільшення кількості телеглядачів, які матимуть можливість отримати доступ до програм такого телеканалу.

При цьому, позиція відповідача щодо відмови від такого договору та припинення з 01.01.2019 надання послуг в односторонньому порядку унеможливлює доступ фізичних та юридичних осіб у мережі провайдера (тобто, відповідача) до програм телеканалу на визначеній території.

На підставі викладеного позивач просить суд заборонити відповідачу припиняти прийом сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» та обмежувати доступ абонентів до такого сигналу в мережі провайдера відповідача на визначеній території.

Наведений вид забезпечення позову у даній справі, на думку позивача, є необхідним, оскільки у випадку задоволення позову порушені права позивача, які матимуть місце протягом судового розгляду справи, не можуть бути відновлені після набрання рішенням суду законної сили з об’єктивних причин – послуги за спірним договором надаються у режимі реального часу.

Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

З огляду на те, що предметом цього спору є встановлення правомірності чи неправомірності дій відповідача, спрямованих на припинення правовідносин за договором №0109/18-01-П від 01.09.2018, суд приходить до висновку про відповідність та співрозмірність заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу припиняти прийом сигналу програм ТОВ «Новини 24 години» та обмежувати доступ абонентів до такого сигналу в мережі провайдера відповідача на визначеній території.

Зокрема, у випадку припинення відповідачем трансляції телеканалу «Newsone», а також позбавлення абонентів можливого доступу до сигналу програм телеканалу та подальшого задоволення поданого позову судом, унеможливиться ефективний захист порушених прав позивача на поширення мовлення такого телеканалу серед абонентів мережі провайдера, поновлення його порушених прав та інтересів.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу вчиняти певні дії направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання.

Відповідно до статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

З приводу зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування означених заходів у відповідності до ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов'язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у господарського суду достатні підстави відсутні.

Крім того, суд зазначає, що відповідачі чи інша зацікавлена особа не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» про забезпечення позову задовольняється судом в частині заборони припиняти прийом сигналу програм позивача та обмежувати доступ абонентів до такого сигналу.

В частині заборони ТОВ «Мережа Ланет» припиняти ретрансляцію Телеканалу «Newsone» у мережі провайдера – ТОВ «Мережа Ланет» заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки не містить прив’язки до території насалених пунктів України, де провайдер надає програмну послугу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» припиняти прийом сигналу програм Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» та обмежувати доступ абонентів до сигналу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» в мережі провайдера - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» на території: м. Київ, м. Івано-Франківськ та м. Калуш Івано-Франківської області, с. Угринів, Тисменського району, с. Боднарів, Калуського району Івано-Франківської області та с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

3. В іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

4. Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 15.01.2019, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 15.01.2022.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Новини 24 години» (03056, м. київ, вул. Польова, 21; ідентифікаційний код 33786517).

6. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа Ланет» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 46; ідентифікаційний код 40373986).

7. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                     В.П. Босий