СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" січня 2019 р. Справа №917/1201/18

Суддя Гетьман Р.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» (вх.№239П/1 від 17.01.2019) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.11.2018 (м. Полтава, суддя Паламарчук В.В., повний текст рішення складено 05.12.2018) у справі №917/1201/18,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Неофіт-Ко», м. Луцьк, Волинська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин», с. Повстин, Пирятинський р-н, Полтавська обл.,

про стягнення 352633,25 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Неофіт-Ко» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» про стягнення заборгованості в сумі 352633,25 грн., з них: 165000,00 грн. - сума основного боргу, 52560,41 грн. - пеня, 14375,34 грн. - 3% річних, 60472,50 грн. - збитки від інфляції, 60225,00 грн. - штрафу, які виникли внаслідок не виконання зобов'язань за договором поставки №20/2015 від 09.06.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.11.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Неофіт-Ко» 165000,00грн. - суму основного боргу, 14375,34грн. - 3% річних, 60472,50грн. - інфляційні втрати, а також 3597,72грн. - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.11.2018 по справі №917/1201/18 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Одночасно з апеляційною скаргою, скаржник надав клопотання (вх.№521 від 17.01.2019), в якому просить поновити строк апеляційного оскарження, посилаючись на те, що в судовому засіданні 29.11.2018 відповідачу не було вручено повне судове рішення; на момент подачі скарги, повний текст рішення відповідачем отримано не було; згідно даних, що містяться на офіційному веб-сайті «Судова влада України», повне рішення суду було складено 05.12.2018, надіслано судом 06.12.2018, оприлюднено на офіційному сайті 10.12.2018.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на день подання скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.4 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент звернення до суду першої інстанції, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи сума, яку позивач просив стягнути з відповідача склала - 352633,25 грн. Рішенням суду позов було задоволено на 239847,84 грн.

В частині стягнутої суми з відповідача, судовий збір за подання апеляційної скарги складає - 5396,58 грн. (239847,84*1,5%)*150%)

Однак, заявником апеляційної скарги не надано до матеріалів справи доказів сплати судового збору, у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Отже, з метою усунення недоліків апеляційної скарги, апелянтом має бути сплачено судовий збір у розмірі 5396,58 грн.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно статті 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До матеріалів апеляційної скарги апелянт додав фіскальний чек № від 28.12.2018, як доказ направлення апеляційної скарги позивачу у справі.

Разом із тим, відповідач не надав суду доказів направлення позивачу листа з описом вкладення, як це передбачено статтею 259 ГПК України.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду опису вкладення до цінного листа, фіскальний чек не є належним доказом виконання апелянтом вимог п.3 ч.3 ст.258, статті 259 ГПК України.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу відповідача слід залишити без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз'яснює скаржнику, що згідно з п. 4 ст. 174, п. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання у визначений судом строк відповідної заяви про усунення недоліків, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась зі скаргою.

Керуючись чч.1, 2 ст. 174, ст. 234, п.п.2, 3, ч. 3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.11.2018 у справі №917/1201/18 залишити без руху.

2. Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Повідомити апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п'ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

4. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Суддя - доповідач Р.А. Гетьман