ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Справа №902/330/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

За участю представників:

арбітражного керуючого ОСОБА_1 - ОСОБА_1 (посвідчення арб.кер. №563 від 10.04.2013 р.)

арбітражного керуючого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 (ордер серія ВН №050425 від 01.12.2018 р.)

ТзОВ "Іллінецьке" - адвокат ОСОБА_4 (ордер серія ВН №094103 від 03.01.2019 р.)

КСП "Іллінецьке" - голова правління ОСОБА_5 (паспорт серія АВ № 875002)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх.№617/18) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" (вх.№753/18) на ухвалу господарського суду Вінницької області 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 (суддя Тісецький С.С.)

за заявою Колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке", зокрема затверджено звіт арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання обов'язків розпорядника майна КСП "Іллінецьке" з 29.05.2017 року по 30.09.2018 року на загальну суму 107 661,40 грн. у справі № 902/330/17.

Відмовлено в задоволенні клопотання представника голови комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" від 25.09.2018 року про припинення процедури розпорядження майном, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором КСП "Іллінецьке" арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Продовжено строк процедури розпорядження майном КСП "Іллінецьке" у справі №902/330/17 до 04.12.2018 року.

Відмовлено в задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 №02-06/54 від 25.09.2018 року про згоду на участь у справі № 902/330/17.

Усунуто арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке" у справі № 902/330/17.

Задоволено заяву арбітражного керуючого ОСОБА_2 №01-21/796 від 18.09.2018 року про згоду на участь у справі №902/330/17.

Призначено розпорядником майна у справі №902/330/17 арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Зобов'язано арбітражного керуючого (розпорядника майна) ОСОБА_2 провести інвентаризацію майна КСП "Іллінецьке" у строк до 19.11.2018 року та надати суду відповідні докази.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою в частині пунктів 2 - 8, арбітражний керуючий ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" звернулися до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргамиою, в яких просять скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 в цій частині винести постанову, якою припинити процедуру розпорядження майном КСП "Іллінецьке", визнати підприємство банкрутом і відкрити ліквідаційну процедуру, призначити ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1, справу №902/330/17 передати для подальшого розгляду до господарського суду Вінницької області у новому складі суду.

Вважають, що ухвала господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року у справі №902/330/17 в частині пунктів 2 - 8 прийнята з неповним з'ясуванням обставин справин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обгрунтування апеляційних скарг арбітражний керуючий ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" посилаються на те, що за результатами процедури розпорядження майном у відношенні КСП "Іллінецьке", належними доказами, було доведено, що у боржника відсутні активи в достатній кількості для погашення кредиторської заборгованості (неоплатність боржника) та відсутність перспектив отримання коштів в результаті виробничої діяльності - підприємства, не має в оренді (користуванні) земель сільськогосподарського призначення - основного засобу виробництва, іншими видами діяльності не займається, заяви від інвесторів чи санаторів після публікації оголошення не надходили.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1 неналежним чином проведена інвентаризація майнових активів КСП "Іллінецьке".

Про наявну у КСП "Іллінецьке" дебіторську заборгованість, за якою минув строк позовної давності, було повідомлено голову правління КСП "Іллінецьке" 14.09.2018 року на зборах кредиторів та комітеті кредиторів КСП "Іллінецьке", а також відображено у протоколі інвентаризаційної комісії від 07.06.2017року.

В звязку з відсутністю у КСП "Іллінецьке" первинних документів які підтверджують виникнення виявленої дебіторської заборгованості та відсутністю документів які підтверджую її визнання дебіторами, під час інвентаризації, вся дебіторська заборгованість боржника була включена до рядку 6 акту інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 07.06.2017 року, таким чином твердження суду першої інстанції про те, що дебіторська заборгованість є такою що по ній минув строк позовної давності ґрунтуються лише на припущеннях суду та усних поясненнях керівника боржника, а не на фактичних результатах інвентаризації, наявних в матеріалах справи.

А тому, висновок суду першої інстанції про порушення допущене розпорядником майна, щодо дебіторської заборгованості по якій минув строк позовної давності апелянти вважають безпідставними.

Також апелянти посилаються на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги рішення комітету кредиторів, а також що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає можливості продовжувати процедуру розпорядження майном боржника понад граничний термін.

Місцевим судом невірно застосовано п. 2 ст. 22 Закону про банкрутство, процедура розпорядженням майном КСП "Іллінецьке" триває з 29.05.2017 року, тобто більше 17 місяців, що унеможливлює її подальше продовження.

Суд першої інстанції призначив арбітражного керуючого ОСОБА_6 розпорядником майна КСП "Іллінецьке" без застосування автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна, чим порушив ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх.№617/18) на ухвалу господарського суду Вінницької області 01.10.2018р. по справі №902/330/17 та призначено її до розгляду на 17.12.2018 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" на ухвалу господарського суду Вінницької області 01.10.2018р. по справі №902/330/17 та призначено її до розгляду на 17.12.2018 року, а також об'єднано апеляційні скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх.№617/18) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" (вх.№753/18) на ухвалу господарського суду Вінницької області 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 в одне апеляційне провадження.

03.12.2018 року та 03.01.2019 року від арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшли відзив на апеляційні скарги та додаткові пояснення, в яких просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

В судовому засіданні 17.12.2018 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 заявив клопотання про проведення наступного судового засіданні в режимі відеоконференції, з дорученням її проведення на вибір господарському суду Черкаської області, Черкаському окружному адміністративному суду, Апеляційному суду Черкаської області або будь-якому районному суді міста Черкаси.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2018 року розгляд апеляційних скарг відкладено на 10.01.2019 року, а також задоволено клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено забезпечення проведення відеоконференції 10.01.2019 року Черкаському окружному адміністративному суду.

В судове засідання 10.01.2019 року з'явились арбітражний керуючий ОСОБА_1, керівник ТзОВ "Іллінецьке", КСП "Іллінецьке", представники ТзОВ "Іллінецьке" та арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданн 10.01.2019 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 та керівник ТзОВ "Іллінецьке", КСП "Іллінецьке", представники ТзОВ "Іллінецьке" підтримали вимоги і доводи викладені у апеляційних скаргах, просять суд оскаржувану ухвалу скасувати в частині пунктів 2 - 8.

Представник арбітражного керуючого ОСОБА_2 просив суд в задоволені апеляційних скарг відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

ОСОБА_7 суддів, неодноразово заслухавши пояснення арбітражного керуючого ОСОБА_1, керівника ТзОВ "Іллінецьке", КСП "Іллінецьке", представників ТзОВ "Іллінецьке" та арбітражного керуючого ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, відзив на апеляційні скарги, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/330/17 за заявою колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке" про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 29.05.2017 порушено провадження у справі №902/330/17 про банкрутство КСП "Іллінецьке" введено процедуру розпорядження майном боржника на 115 календарних днів, до 21.09.2017 року, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 04.09.2018 року затверджено реєстр вимог кредиторів КСП "Іллінецьке" у справі №902/330/17 та зобов'язано арбітражного керуючого (розпорядника майна) ОСОБА_1 провести збори кредиторів боржника, обрати комітет, подати до суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів.

Матеріали справи свідчать, що 14.09.2018 року за юридичною адресою КСП "Іллінецьке" відбулись збори кредиторів цього боржника, на яких було обрано головою зборів кредиторів ТОВ "Іллінецьке", а секретарем - Вінницький національний аграрний університет, обрано комітет кредиторів КСП "Іллінецьке" у складі двох кредиторів - ТОВ "Іллінецьке" та Вінницький національний аграрний університет, прийнято рішення - звернутись до Господарського суду Вінницької області з клопотанням про визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

25.09.2018 року від представника голови комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" до господарського суду Вінницької області надійшло клопотання № 02-06/52 від 22.09.2018 року про припинення процедури розпорядження майном, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором КСП "Іллінецьке" арбітражного керуючого ОСОБА_1

До вказаного клопотання додані, зокрема, копії протоколів загальних зборів та комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" № 1 від 14.09.2018 року.

Місцевий суд розглянувши в судовому засіданні клопотання представника голови комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" від 25.09.2018 року про припинення процедури розпорядження майном, дослідив подані докази та наявні матеріали справи, встановив наступне.

За змістом клопотання від 25.09.2018 року, 14.09.2018 за юридичною адресою КСП "Іллінецьке" - вул. Центральна, 15, с. Іллінецьке, Іллінецький район, Вінницька область, відбулись збори кредиторів цього боржника, на яких було: обрано головою зборів кредиторів ТОВ "Іллінецьке", а секретарем - Вінницький національний аграрний університет; обрано комітет кредиторів КСП "Іллінецьке" у складі двох кредиторів - ТОВ "Іллінецьке" та Вінницький національний аграрний університет; прийнято рішення - звернутись до Господарського суду Вінницької області з клопотанням про визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Також, 14.09.2018 року, відбулось засідання комітету кредиторів КСП "Іллінецьке", на якому було встановлено наступне: загальна сума боргів КСП "Іллінецьке" становить 5 915 126,53 грн.; згідно балансу КСП "Іллінецьке" на 30.06.2017 року загальна балансова вартість активів підприємства становить 3 036 000,00 грн. (код рядка 1300), що майже в двічі менше ніж сума боргів перед кредиторами; за даними інвентаризації активів виявлено на суму 1 193 054,51 грн.; у місячний термін з дати публікації оголошення про порушення провадження в справі № 902/330/17 про банкрутство КСП "Іллінецьке" заяв від осіб бажаючих провести санацію цього боржника не надходило; згідно висновків викладених у звіті про фактичні результати аналізу фінансово-господарської діяльності КСП "Іллінецьке" проведеного арбітражним керуючим ОСОБА_1: "Розгляд показників ліквідності показує, що підприємство не здатне розрахуватися за своїми поточними зобов'язаннями на протязі всього розглянутого періоду, тобто підприємство знаходиться в незадовільному фінансовому стані. Більше того, проаналізувавши коефіцієнт покриття і забезпеченості власними оборотними засобами, через збитковість підприємства майже протягом всього досліджуваного періоду і негативної динаміки коефіцієнта покриття, фінансовий стан підприємства характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності".

Таким чином, єдиним подальшим напрямком руху в справі № 902/330/17 є визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом та відкриття у відношенні нього ліквідаційної процедури.

За наведених обставин, представник голови комітету кредиторів боржника просив суд припинити процедуру розпорядження майном у відношенні КСП "Іллінецьке", визнати це підприємство банкрутом і відкрити по відношенню нього ліквідаційну процедуру; призначити ліквідатором КСП "Іллінецьке" арбітражного керуючого ОСОБА_1.

26.09.2018 року від арбітражного керуючого ОСОБА_1 до суду надійшло письмове пояснення № 02-06/52 від 22.09.2018 року із додатками та заява № 02-06/54 від 25.09.2018 року про згоду на призначення ліквідатором боржника у справі № 902/330/17.

Водночас, у письмових поясненнях арбітражного керуючого ОСОБА_1 №02-06/52 від 22.09.2018 року, наведені тотожні обставини, які викладені у клопотанні представника голови комітету кредиторів боржника.

При цьому, розпорядник майна зазначив, зокрема, що за результатами процедури розпорядженням майном було встановлено, що КСП "Іллінецьке" неспроможне розрахуватись з боргами перед кредиторами (звіт арбітражного керуючого ОСОБА_1 за період розпорядженням майном КСП "Іллінецьке" з додатками до цього пояснення додається).

Згідно пояснень голови правління КСП "Іллінецьке" ОСОБА_5, наданих ним комітету кредиторів 14.09.2018 року, підприємство знаходиться в тяжкому фінансовому стані, в користуванні ділянок сільськогосподарського призначення не має, великої рогатої худоби не має, незавершеного виробництва не має, вирощування сільськогосподарської продукції припинено в 2014 році, дебіторська заборгованість становить 814 тис. грн., але в більшості своїй є простроченою та підлягає списанню; єдиним активом підприємств є цілісний майновий комплекс ДП "СП "Іллінецьке" переданий Регіональним відділення Фондом державного майна України по Вінницькій області на баланс КСП, під час приватизації цього підприємства в 2014 році, вартістю 3713 тис. грн., який підлягає розпаюванню між членами колективного сільськогосподарського підприємства (копії договору № 167 безоплатної передачі державного майна від 05.12.2014, акту приймання-передачі до нього з додатками додаються).

Таким чином, у підприємства відсутні активи, в достатній кількості, для погашення кредиторської заборгованості та перспектив отримати коштів в результаті виробничої діяльності не має, так як у підприємства не має в оренді (користуванні) земель сільськогосподарського призначення - основного засобу виробництва.

Тому, розпорядник майна вважає, що КСП "Іллінецьке" підлягає визнанню банкрутом та у відношенні останнього слід відкрити ліквідаційну процедуру.

На підтвердження обставин, викладених у письмових поясненнях №02-06/52 від 22.09.2018 року, арбітражним керуючим долучено до матеріалів справи копії листів-запрошень на засідання зборів кредиторів КСП "Іллінецьке" та фіскальних чеків про направлення листів; копії протоколів загальних зборів кредиторів КСП "Іллінецьке" № 1 від 14.09.2018 року та комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" № 1 від 14.09.2018 року; звіт розпорядника майна за період розпорядження майном КСП "Іллінецьке" із додатками; копії договору безоплатної передачі державного майна №1167 від 05.12.2014 року, акту приймання-передачі до нього з додатками.

При ухваленні оскаржуваної ухвали про відмову в задоволенні клопотання про припинення процедури розпорядження майном КСП "Іллінецьке", визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання повноважень розпорядника майна КСП «Іллінецьке», суд першої інстанції, виходив, серед іншого, з висновків про:

- неналежне проведення аналізу фінансово-господарської діяльності КСП «Іллінецьке», зокрема, щодо неповноти проведення інвентаризації активів КСП «Іллінецьке»;

- невжиття всіх необхідних заходів щодо виявлення та стягнення дебіторської заборгованості, та, як наслідок, невідповідності формування активу та пасиву боржника;

- відсутності ознак неспроможності, які б свідчили про наявність підстав хтя визнання боржника банкрутом та які б свідчили про неможливість відновлення платоспроможності боржника.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність за власної ініціативи продовження строку процедури розпорядження майном КСП "Іллінецьке" та призначення підсумкового засідання у даній справі на іншу дату.

Окрім того, враховуючи приписи Закону про банкрутство, суд першої інстанції дійшов висновку, про задоволення заяви арбітражного керуючого ОСОБА_2 № 01-21/796 від 18.09.2018 року та призначення останньої розпорядником майна боржника у справі № 902/330/17.

ОСОБА_7 суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону про банкрутство, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Відповідно до п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 22 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов'язаний: надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість.

В силу п. 4 ч. 2 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на засіданні зборів кредиторів КСП "Іллінецьке" та на засіданні комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" (протоколи № 1 від 14.09.2018 року) вирішено звернутись до Господарського суду Вінницької області з клопотанням про припинення процедури розпорядження майном боржника; визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; призначення ліквідатором КСП "Іллінецьке" арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Зазначені рішення зборів кредиторів та комітету кредиторів КСП "Іллінецьке", мотивовані тим, що загальна сума боргів КСП "Іллінецьке" становить 5 915 126,53 грн.; згідно балансу КСП "Іллінецьке" на 30.06.2017 року загальна балансова вартість активів підприємства становить 3 036 000,00 грн. (код рядка 1300), що майже в двічі менше ніж сума боргів перед кредиторами; за даними інвентаризації активів виявлено на суму 1193054,51 грн..

При цьому, у підприємства відсутні активи для погашення кредиторської заборгованості та боржник перебуває у незадовільному фінансовому стані, про що розпорядник майна зазначив у наданому звіті за період виконання обов'язків розпорядника майна КСП "Іллінецьке" та звіті про фактичні результати аналізу фінансово-господарської діяльності КСП "Іллінецьке" за період з 01.01.2013 року по 30.06.2017 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 29.05.2017 року у справі №902/330/17 було зобов'язано розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника до 10.07.2017 року (т. 1 а.с. 158 - 161).

Однак, відповідні відомості були надані суду арбітражним керуючим ОСОБА_1 лише 26.09.2018 року разом із письмовим поясненням №02-06/52 від 22.09.2018 року (т. 5 а.с. 1 - 150).

Так, розпорядником майна 26.09.2018 року надано господарському суду Вінницької області протокол інвентаризаційної комісії від 07.06.2017 року; акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 07.06.2017 року; акт інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 07.06.2017 року; акт інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 07.06.2017 року; інвентаризаційний опис запасів від 07.06.2017 року; інвентаризаційний опис необоротних активів від 07.06.2017 року; акт інвентаризації наявності грошових коштів, цінностей від 07.06.2017 року.

Згідно балансу КСП "Іллінецьке" станом на 30 червня 2017 року, який міститься у матеріалах справи, загальна балансова вартість активів підприємства становить 3 036 000,00 грн. (код рядка 1300).

Водночас, за даними інвентаризації від 07.06.2017 року, було виявлено активи на загальну суму 1 193 054,51 грн. (412 407,30 грн. необоротні активи + 48382,36 грн. - запаси - 5 000,00 грн. грошові кошти на рахунках + 727 264,85 грн. дебіторська заборгованість).

Тобто, під час інвентаризації виявлено активи КСП "Іллінецьке" вартістю, яка більше ніж вдвічі менше за вартість, відображену у балансі. При тому, що баланс та інвентаризацію складено в той же період - червень 2017 року.

Також, в інвентаризаційному описі необоротних активів від 07.06.2017 року за пунктами 1-4, 6-7, 9, 11-12, 14-51, 53-275 (рядок 14) зазначено, що балансова вартість відповідних основних засобів складає 0 грн., а також вказано їх кількість.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність правових підстав для визначення, під час проведення інвентаризації, "нульової" балансової вартості основних засобів.

При цьому, у звіті за період виконання обов'язків розпорядника майна КСП "Іллінецьке", арбітражний керуючий вказує, що в процедурі розпорядження майном, згідно отриманих довідок та протоколу інвентаризаційної комісії встановлено, що КСП "Іллінецьке" володіє майном, якого не достатньо для погашення кредиторських вимог (протокол інвентаризаційної комісії з актами інвентаризації додається, додаток № 21).

Окрім того, у КСП "Іллінецьке" наявна дебіторська заборгованість, за якою минув строк позовної давності, про що було повідомлено головою правління КСП "Іллінецьке" 14.09.2018 року на зборах кредиторів та комітеті кредиторів КСП "Іллінецьке", а також відображено у протоколі інвентаризаційної комісії від 07.06.2017 року.

Однак, розпорядником майна не надано господарському суду Вінницької області доказів в підтвердження спливу позовної давності за відповідною дебіторською заборгованістю та звернення до суду із клопотаннями щодо поновлення строків позовної давності з метою захисту порушених прав боржника та повернення дебіторської заборгованості.

Водночас, як вбачається із звіту за період виконання обов'язків розпорядника майна КСП "Іллінецьке" та наданих доказів, арбітражного керуючого повідомлено про наявність у боржника майнових активів (лист Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, Територіальний сервісний центр № 0541 від 11.07.2017 року № 31/2-2016; лист Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України від 04.07.2017 року № 31/2-1933; лист Держпродспоживслужби України від 30.06.2017 року № 603-17-12/603-17-12/2563).

Також, у звіті зазначено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо КСП "Іллінецьке" № 137788009) від 14.09.2018 року нерухоме майно за підприємством не зареєстровано; на все нерухоме майно підприємства Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області накладено арешт, запис номер 3967377 від 20.12.2013 року (додаток № 6).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56369729 від 19.07.2018 року (копія до звіту додається, додаток № 22): на транспортні засоби КСП "Іллінецьке" накладено арешт - запис 1 - зареєстрований в реєстрі 17.12.2013 року за №14077623 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 39818932 від 12.12.2013 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_8; на все рухоме майно накладено арешт - запис 3 - зареєстрований 08.07.2015 року за № 15418251 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 39818932 від 07.07.2015 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_8.

ОСОБА_7 суддів вважає за необхідне зазначити, що до обовязків арбітражного керуючого згідно із ч.3 ст. 22 Закону про банкрутство належить, зокрема, аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках; обовязок виявляти ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконні дії у разі банкрутства.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 98 Закону про банкрутство арбітражний керуючий зобов'язаний аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

З вище викладеного вбачається, що арбітражний керуючий зобовязаний не лише одержувати від боржника інформацію та сформовані ним документи, в тому числі й документи бухгалтерського обліку, а зобовязаний здійснювати їх аналіз та надавати суду підтверджуючі документи.

Однак, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували "нульову" вартість основних засобів, відображену у інвентаризації, а також документи які б вказували на правомірність суттєвої різниці між відомостями балансу боржника та даними інвентаризації.

Також, з матеріалів інвентаризації вбачається, що станом на 07 червня 2017 року у КСП "Іллінецьке" обліковувалась дебіторська заборгованість в сумі 727 264,85 грн.

При цьому, в колонці 7 розділу 1 Акту інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами не зазначені суми дебіторської заборгованості, по якій минув строк позовної давності.

В розділі IX "Дебіторська заборгованість" приміток до річної фінансової звітності за 2016 рік "дебіторська заборгованість за роботи, товари, послуги" в сумі 728 тисяч гривень відображена зі строками непогашення до 12 місяців.

Водночас, у звіті розпорядника майна КСП "Іллінецьке" від 14.09.2018р. зазначено, що за результатами аналізу фінансової звітності, даних інвентаризації майна КСП "Іллінецьке" не здатне відновити свою господарську діяльність.

З вище викладеного вбачається невідповідність між даними інвентаризації відомостями, прийнятими до уваги кредиторами на зборах кредиторів та засіданні комітету кредиторів 14 вересня 2018 року, а питання статусу дебіторської заборгованості (чи підлягає стягненню, чи підлягає списанню) залишилось документально непідтвердженим.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1 неналежним чином проведена інвентаризація майнових активів КСП "Іллінецьке" по справі № 902/330/17.

Щодо відмови в задоволенні клопотання комітету кредиторів про припинення процедури розпорядження майном, визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.І ст. 37 Закону про банкрутство, у випадках, передбачених цим законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобовязання встановлена господарським судом.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство, банкрутство - визнана судом неспроможність боржника відновити свою неплатоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.4 ст. 205 ГК України суб'єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів

Тобто, з наведених правових норм вбачається, що основною підставою для визнання боржника банкрутом є його неспроможність виконати свої зобовязання. У іншому випадку, у разі відсутності ознак неспроможності, підстави для визнання боржника банкрутом відсутні.

При цьому, основною метою процедури банкрутство є відновлення платоспроможності боржника. Визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є виключним заходом, який застосовується лише у випадку, якщо відновлення платоспроможності є неможливим.

Таким чином, підставою для відкриття ліквідаційної процедури є неспроможність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Факт неспроможності встановлюється в результаті аналізу сформованого активу та пасиву боржника, аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, який має відповідати принципам повноти та безумовності.

Верховний Суд у постанові від 17 травня 2018 року у справі №916/4932/15 зазначив, що визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим з'ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин.

Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів ОСОБА_9 пасиву та активу боржника повинно відбуватися виключно у період до винесення постанови про визнання банкрутом, тому суд у підсумковому засіданні повинен перевірити наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов'язань боржника над його майном (пасиву над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат застосування заходів фінансового оздоровлення боржника».

У Постанові від 31 травня 2018 року у справі №912/1445/17 Верховний Суд дійшов висновку, що прийняттю рішення щодо застосування ліквідаційної процедури має передувати встановлення судом неоплатності боржника, тобто недостатності майна для задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим суду слід з'ясувати співвідношення активу та пасиву боржника.

Враховуючи вище викладене, а також зважаючи на те, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 неналежним чином проведено інвентаризацію майнових активів боржника та не надано доказів щодо визначення його вартості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у порядку визначеному Законом про банкрутство, у зв'язку з чим клопотання комітету кредиторів про припинення процедури розпорядження майном, визнання КСП "Іллінецьке" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури задоволенню не підлягає.

Щодо посилання апелянтів на неможливість продовження процедури розпорядження майном, колегією суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося вище, ухвалою суду від 29.05.2017р. порушено справу про банкрутство КСП "Іллінецьке", введено процедуру розпорядження майном строком на 115 днів, до 21.09.2017р., зобовязано розпорядника майна провести інвентаризацію до 10.07.2017р., скласти реєстр вимог кредиторів та подати його до суду до 10.07.2017р.

У звязку з апеляційним та касаційним оскарженням учасниками справи ухвал суду першої інстанції про визнання вимог кредиторів матеріали справи №902/330/17 напралялися до судів вищих інстанцій та були повернуті до суду першої інстанції лише 02.08.2018 року, у зв'язку з чим попереднє судове засідання було призначено на 04.09.2018р.

Ухвалою суду від 04.09.2018р. було затверджено реєстр вимог кредиторів та призначено справу до розгляду у підсумковому засіданні на 01.10.2018р.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону про банкрутство процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на 115 календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Статтею 22 Закону про банкрутство визначається, що розпорядження майном - це система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визнання наступної оптимальної процедури ( санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Відповідно до ч.І ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжено судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи

з ініціативи суду.

З вище викладеного вбачається, що наведений процесуальний строк процедури розпорядження майном у 115 місяців є імперативною нормою, яку суд застосовує при винесенні ухвали про порушення справи про банкрутство та введення процедури розпорядження майном.

А тому, посилання апелянтів на неможливість продовження процедури розпорядження майном колегією суддів не приймаються до уваги.

Посилання апелянтів про те, що виявлена дебіторська заборгованість є простроченою та була включена до рядку 6 акту інвентаризації від 07.06.2017р. у зв'язку відсутністю первинних документів у боржника, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували факт та причини відсутності у боржника первинних документів які б свідчили про намагання розпорядника майна зясувати стан дебіторської заборгованості з метою виконання своїх обовязків з проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, а також докази, які б вказували на вжиття заходів боржником з повернення дебіторської заборгованості.

Також, у матеріалах справи відсутні відомості про вжиття розпорядником майна КСП "Іллінецьке" заходів з метою контролю, виявлення та повернення дебіторської заборгованості боржника.

Згідно п. 7.5 Положення про інвентаризацію активів та зобов'яза затвердженого Наказом Мінфіну 02.09.2014р. №879, в акті інвентаризації вказуються найменування проінвентаризованих субрахунків і суми виявленої неузгодженої дебіторської і кредиторської заборгованостей, безнадійних боргів та кредиторської і дебіторської заборгованостей, щодо яких строк позовної давності минув.

До акту інвентаризації розрахунків додається довідка про дебіторську і кредиторську заборгованості, щодо яких строк позовної давності минув, із зазначенням найменування і місцезнаходження та дебіторів або кредиторів, суми, причини, дати і підстави виникнення заборговано (для бюджетних установ - листи до установ вищого рівня з приводу виділення коштів погашення такої заборгованості).

Водночас, арбітражним керуючим не сформовано довідки про дебіторську та кредиторську заборгованості, щодо яких строк позовної давності минув, а також матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували сплив позовної давності за відповідною дебіторською заборгованістю та відсутні докази неможливості її стягнення.

А тому, посилання апелянтів на те, що розпорядник майна не зобовязаний надавати суду докази зазначення нульової балансової вартості основних засобів, зазначений у інвентаризаційному описі від 07.06.2017 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам закону.

Щодо твердження апелянтів на наявність ознак загрози неплатоспроможності боржника ОСОБА_7 суддів вважає за необхідне зазначити.

Із системного аналізу правових норм, викладених у абз. 2 та абз. 3 ст.1, ч.З ст. 10, ч.5 ст.11, ч.І ст. 37 Закону про банкрутство вбачається, що "загроза ознак неплатоспроможності" та "неспроможність" є різними поняттями та мають різну сферу застосування.

Якщо "загроза ознак неплатоспроможності" передбачає собою виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів, внаслідок чого задоволення вимог одного чи декількох кредиторів призведе до неможливості задоволення вимог інших кредиторів та загроза ознак неплатоспроможності зясовується при порушенні провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, то "неспроможність" передбачає собою неможливість задоволення вимог кредиторів інакше, ніж шляхом застосування ліквідаційної процедури.

З вище викладеного вбачається, що наявність ознак загрози неплатоспроможності боржника не є підставою для відкриття ліквідаційної процедури.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Звіт про фактичні результати аналізу фінансово-господарської діяльності КСП "Іллінецьке" за період з 01.01.2013 по 30.06.2017р. є неповним, а також не належним чином проведена інвентаризація майна боржника.

Щодо посилань апелянтів на незаконність призначення розпорядником майна КСП Іллінецьке арбітражного керуючого ОСОБА_2 без застосування автоматизованої системи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону про банкрутство усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до п.17 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01 -06/606/2013 від 28 березня 2013 року господарський суд вправі з власної ініціативи припинити повноваження розпорядника майна і призначити нового розпорядника майна відповідно до абз. 4 ч. 1 ст.114 Закону про банкрутство.

Абзацом 4 ч. 1 ст.114 Закону передбачено, зокрема, що суд призначає розпорядника майна без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

А тому, посилання апелянтів на те, що судом першої інстанції незаконно призначено розпорядником майна КСП Іллінецьке арбітражного керуючого ОСОБА_2, без застосування автоматизованої системи, колегією суддів не приймаються до уваги.

Інші доводи апелянтів викладені в апеляційних скаргах, виновків суду першої інстанції не спростовують.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апелянтами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування пунктів 2 - 8 ухвали господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 р. по справі №902/330/17.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 в частині пунктів 2 - 8 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням обставин справи, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх.№617/18) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" (вх.№753/18) на ухвалу господарського суду Вінницької області 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 в частині пунктів 2 - 8 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 р. по справі №902/330/17 в частині пунктів 2 - 8 залишити без змін.

3. Справу №902/330/17 повернути до господарського суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "14" січня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.