СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" січня 2019 р.          Справа № 922/2685/18

Суддя Сіверін В.І.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. 208 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2018 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Жигалкіним І.П., повний текст якого складено 07.12.2018 року, у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України"", м. Київ,

до Вовчанського підприємства темлових мереж, м. м. Вовчанськ,

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України"", звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою до відповідача - Вовчанського підприємства темлових мереж, в якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 107349,29 грн., 3% річних в сумі 15417,20 грн. та інфляційні втрати в розмірі 74043,74 грн. Свої вимоги обґрунтовує неналежним виконання Відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором купівлі-продажу природного газу № 1624/14-БО-32 від 13.12.2013 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.12.2018 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Вовчанського підприємства теплових мереж (62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Дзержинського, 3А, код 32447026) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) пеню у розмірі 107349,29 грн., 3% річних в сумі 15417,20 грн. та інфляційні втрати в розмірі 74043,74 грн. та судовий збір в сумі 2952,20 грн.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що заборгованість за поставлений природний газ за січень - грудень 2014 року була погашена відповідачем у повному обсязі у квітні 2015 року, тобто до набрання 30.11.2016 року чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії". Таким чином, відповідач зазначає про те, що на момент звернення до суду з дкним позовом (01.10.2018 року) у позивача були відсутні правові підстави для нарахування інфряційний втрат, пені та 3% річних.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що документом, що підтверджує безготівкову сплату судового збору, є квитанція установи банку або відділення зв’язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі, а тому - копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Наведене цілком відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду України від 21.04.2016 року у справі № 6-765ц16.

З огляду на викладене, додана заявником до матеріалів апеляційної скарги копія платіжного документу №1134 від 28.12.2018 року про сплату 4429,50 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Інших доказів сплати судового збору матеріали скарги не містять.

За таких обставин заявником не виконано вимог 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів сплати судового збору, що є підставою для залишення її без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що з урахуванням з урахуванням характеру позовних вимог та ціни позову, положень Закону України "Про судовий збір, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду у даній справі становить 4428,30 грн.

За викладеного, апеляційна скарга залишається без руху, а заявникові надається час для усунення вищевказаних недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору. На адресу суду слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 74, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.І. Сіверін