ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа№ 910/6353/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача : Васів Ю.М. ( договір від 08.01.2019);

від відповідача 1: Герасименко М.В. ( довір. №389 від 19.03.18);

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018

у справі № 910/6353/18 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг"

до 1. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Мантас"

про визнання права та визнання відсутнім права

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/6353/18 стягнуто з Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" в дохід Державного бюджету України штраф в сумі 8810,00 грн.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що систематичне безпідставне невиконання вимог ухвали суду є зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме вчинення дії, що суперечать завданням і засадам господарського судочинства.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018.

В апеляційній скарзі відповідач 1 зазначає про те, що не АТ КБ «Приватбанк» а саме позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки починаючи з 2017 року позивач подало до АТ КБ «Приватбанк» в Господарський суд міста Києва 117 позовних заяв, з них 35 аналогічних за змістом - про визнання права, визнання відсутнім права. Більшість з цих 35 позовних заяв судом першої інстанції вже розглянуто і жодна не була задоволена, незважаючи на це позивач продовжує подавати аналогічні позовні заяви.

Скаржник зазначає й про те, що в день постановлення оскаржуваної ухвали, Господарським судом міста Києва було, без витребуваних ухвалою суду доказів, винесено рішення по справі, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Це у черговий раз підтверджує, що витребувані докази не були необхідними суду для правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду спору по суті, й доводить безпідставність посилання суду першої інстанції на пункт 6 частини 1 статті 177 ГПК.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 справу № 910/6353/18 передано колегії суддів (Київського апеляційного господарського суду) у складі: головуючий суддя: Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Водночас відбулися зміни в системі судоустрою України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/6353/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2018 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 у справі № 910/6353/18 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 по справі № 910/6353/18 до свого провадження, розгляд справи призначено на 12.12.2018.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/112/18 від 12.12.2018 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А. на лікарняному у справі № 910/6353/18 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2018 справа № 910/6353/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 у складі суддів: Пашкіна С.А. (головуючий), Калатай Н.Ф., Буравльов С.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/6353/18. Засідання суду призначено на 14.01.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 14.01.2019 не заявився відповідач 2 (ТОВ "Мантас").

Щодо відповідача 2, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача 2 процесуальних документів (зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2018 ), відправлення за номером 136 надійшло 20.12.2018 (ТОВ «Мантас») надійшло 20.12.2018 до відділення зв'язку ДНІПРО 44 з індексом 49044, на даний час не вручене. Отже, судом вчинено всі процесуальні дії, направлені на повідомлення відповідача 2 про час та місце розгляду справи, відповідача 2 про причини неявки в судове засідання не повідомив, з урахуванням думки позивача та відповідача 1 щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності відповідача 2 та з урахуванням обмеженості процесуальними строками щодо розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 1 судова колегія встановила.

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія Холдінг» з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мантас» про:

- визнання права ТОВ "Імперія Холдінг" вимагати від ТОВ "Мантас" сплатити борг у сумі 651 362 003,44 грн. за кредитним договором від 30.03.2016 №4М16008Д (далі - Кредитний договір);

- визнання відсутнім права у банка вимагати стягнення з ТОВ "Мантас" заборгованості за кредитним договором у сумі 651 362 003,44 грн.

При дослідженні матеріалів справи судовою колегією встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 зобов'язано відповідача 1 та позивача подати до 12.07.2018 суду: - кредитний договір від 30.03.2016 №4М16008Д в копії; - довідку про заборгованість відповідача-2 за кредитним договором від 30.03.2016 №4М16008Д станом на 30.11.2017; - довідку про рух коштів позивача з 01.03.2017 по 30.11.2017; - письмові пояснення про порядок і підстави ознайомлення з кредитним договором від 30.03.2016 №4М16008Д поручителя банком (пункт 3 договору поруки від 17.11.2016 № 4М14289И/П).

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 було повторно зобов'язано відповідача 1 і позивача надати суду вказані документи.

07.08.2018 у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем 1 вимог ухвал суду від 26.06.2018 і від 17.07.2018 місцевим господарським судом, відповідно до статті 246 Господарського процесуального кодексу України, було постановлено Окрему ухвалу від 07.08.2018 стосовно відповідача 1 та зобов'язано відповідача 1 забезпечити належне виконання вимог ухвал суду у даній справі.

Доводи відповідача 1 в апеляційній скарзі про те, що оскільки в день постановлення оскаржуваної ухвали, Господарським судом міста Києва було, без витребовуваних доказів, винесено рішення по справі, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, отже витребувані докази не були необхідними суду для правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду спору по суті, й доводить безпідставність посилання суду першої інстанції на пункт 6 частини 1 статті 177 ГПК, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки завданням підготовчого провадження є, в тому числі вирішення питання про витребування додаткових доказів та строки їх подання - з метою забезпечення правильного, своєчасного розгляду справи по суті. Отже, судова колегія зазначає, що такі дії суду першої інстанції були вчинені відповідно до пункту 6 частини першої статті 177 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 1 не виконано вимог ухвал суду від 26.06.2018, від 17.07.2018 і від 07.08.2018, мотивованих і обґрунтованих пояснень щодо неможливості надання суду відповідних документів відповідачем 1 суду не було надано.

Доводи відповідача 1 в апеляційній скарзі про те, що позивач зловживає своїм правом на позов, не маючи на меті захист свого порушеного права, створює при цьому додаткове навантаження на канцелярський апарат АТ КБ «Приватбанк», а тому останнє було однією з причин неподання витребуваних судом доказів, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки неможливість подання суду витребуваних доказів мають бути підтверджені обґрунтованими поясненнями з підтвердженням відповідними доказами.

Частиною першою статті 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 26.06.2018, від 17.07.2018 і від 07.08.2018 набрали законної сили і є обов'язковими до виконання відповідачем 1 .

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 1- 7, 10-11 частини третьої цієї статті основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов'язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема неподання визначених в ухвалах суду документів спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За приписами частини 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи. Положеннями частини 3 цієї статті визначено, що у випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим кодексом.

Із приписів цієї статті вбачається, що суд зобов'язаний вживати заходів у разі невиконання учасником справи його обов'язків. Так, відповідно до статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно із статтею 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини першої статті 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (частина третя статті 135 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи зловживання відповідачем 1 процесуальними правами, з метою спонукання відповідача 1 до добросовісного виконання процесуальних обов'язків та реалізації наданих прав, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про необхідність застосування до відповідача 1 заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі п'яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень частини сьомої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (8 810 грн.).

Згідно із частиною п'ятою статті 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018р. справі № 910/6353/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/6353/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови підписано 16.01.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов