ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"14" січня 2019 р. Справа№ 910/20780/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Savitar Group LTD

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017

у справі №910/20780/16 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІТАР ГРУП»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

про стягнення заборгованості 1 702 942,17 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САВІТАР ГРУП» (надалі - ТОВ «Савітар Груп», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - ПрАТ «СК «ВУСО», відповідач) про стягнення заборгованості за договором 65-К про надання асистанських послуг від 11.11.2014 №SGU-VUSO-06/11/14 у сумі 1 702 942,17 грн, з яких 1 413 909,91 грн компенсації медичних витрат та 289 032,26 грн сервісної винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заборгованість ПрАТ «СК «ВУСО» перед ТОВ «Савітар Груп» з компенсації медичних витрат та сервісної винагороди за вказаним договором не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами; документи по взаємовідносинах Savitar Group Ltd та ТОВ «Савітар Груп» не є підставою для визначення суми заборгованості ПрАТ «СК «ВУСО» перед ТОВ «Савітар Груп», оскільки Savitar Group Ltd не є учасником договору про асистанські послуги, у зв'язку з чим суди дійшли висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.

Не погоджуючись із рішенням суду, Savitar Group LTD звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у справі №910/20780/16 та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції були прийняті з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зокрема, приписів ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» та ст.ст. 27, 40, 41, 43, 83 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в редакції, чинній станом на дати ухвалення оскаржуваних рішень.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що він не був учасником даної справи, проте суди під час прийняття оскаржуваних рішень вирішили питання про його права та обов'язки, оскільки Savitar Group LTD є підрядником ТОВ «Савітар Груп» та безпосередньо брало участь в організації надання медичних послуг застрахованим особам ПрАТ «СК «ВУСО».

Апелянт наголошує на тому, що судово-економічна експертиза у даній справі, висновки якої покладені в основу оскаржуваних рішень, була призначена з порушенням вимог законодавства, оскільки на її вирішення були поставлені правові питання, які входять до виключної компетенції суду.

Також, на переконання апелянта, в оскаржуваних рішеннях суди вийшли за межі позовних вимог, змінивши їх суть та встановивши факт наявності заборгованості ТОВ «Савітар Груп» перед ПрАТ «СК «ВУСО», що не було предметом розгляду; не обґрунтували відхилення доказів позивача, спрямованих на встановлення фактів наявності заборгованості відповідача; безпідставно не залучили Savitar Group LTD у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2018 поновлено Savitar Group LTD пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено сторонам строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив її задовольнити у повному обсязі, рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Підтримуючи вимоги апеляційної скарги, позивач наголошував на недоцільності призначення судом у даній справі судово-економічної експертизи; Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 у справі №910/9394/17 було надано оцінку договору №10-06/14-М від 10.06.2016, укладеному між ТОВ «Савітар Груп» та Savitar Group LTD, та зроблено висновок, що його було укладено саме на виконання договору про надання асистанських послуг №65-К від 11.11.2014, у відповідності до п. 5.4.1 якого Savitar Group LTD є належним підрядником ТОВ «Савітар Груп».

Відповідач також скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач наголошував на тому, що Savitar Group LTD не є учасником договору про надання асистанських послуг від 11.11.2014; суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту надання послуг застрахованим особам, перелік яких надавався саме страховиком, а також не надано доказів на підтвердження настання страхових випадків із застрахованими особами відповідно до умов кожного конкретного страхового полісу, як і не надано доказів оплати послуг медичних клінік/приватних лікарів, які надавали послуги застрахованим особам.

10.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Savitar Group LTD, посилаючись на те, що останнім подано апеляційну скаргу без зазначення наявності порушення оскаржуваними рішеннями його конкретного суб'єктивного матеріального права та наявності підстав для його правового захисту, що є порушенням ст. 254 ГПК України; ані мотивувальна, ані резолютивна частина оскаржуваних рішень не містить висновків про права, інтереси або обов'язки апелянта.

У судовому засіданні 14.01.2019 представник апелянта та позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, доводи, на яких вона ґрунтується вважає необґрунтованими, а також просив апеляційне провадження у справі закрити з підстав, викладених у клопотанні.

Поставивши на обговорення заявлене відповідачем клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Savitar Group LTD, заслухавши пояснення представників сторін та апелянта, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів, порадившись, ухвалила вказане клопотання задовольнити, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

У відповідності до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частина 2 статті 4 ГПК України містить перелік суб'єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб'єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб'єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов'язків скаржника, який не брав участь у справі.

Так, відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

При цьому, стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказаною нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов'язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов'язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12 та від 19.09.2018 у справі № 910/5459/15-г.

Як встановлено колегією суддів, предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ТОВ «Савітар Груп» заборгованості за договором 65-К про надання асистанських послуг від 11.11.2014 №SGU-VUSO-06/11/14 у сумі 1 702 942,17 грн, з яких 1 413 909,91 грн компенсації медичних витрат та 289 032,26 грн сервісної винагороди.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2014 між ПрАТ «СК «ВУСО» (у тексті договору - страховик) та ТОВ «Савітар Груп» (у тексті договору - агент) було укладено Договір 65-К про надання асистанських послуг від 11.11.2014 №SGU-VUSO-06/11/14, згідно умов якого страховик доручає, а агент приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами, укладеними між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України «Про страхування», в яких визначено перелік послуг та умов, що отримує застрахована особа в межах та в термін дії договору згідно відповідних Правил (надалі - Правила). Послуги агента включають формування, обслуговування та зберігання протягом одного року реєстру звернень застрахованих осіб, ведення документації, організацію та контроль обміну інформацією, надання послуг цілодобової, диспетчерської служби згідно умов договору та програми страхування (п. 1.1 договору).

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивачем, на його думку, на виконання умов укладеного договору були направлені страховику відповідні пакети документів щодо страхових випадків, зокрема, акти заявлених збитків, акти врегульованих збитків, акти виконаних робіт, оригінали рахунків на оплату та первинну документацію щодо подій, однак, відповідач припинив оплату рахунків, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 1 702 942,17 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, скаржник - Savitar Group Ltd не був учасником судового процесу під час розгляду даної справи, при цьому, ані місцевим господарським судом, ані судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваних рішень не вирішувалось питань щодо прав та обов'язків вказаної особи.

Посилання апелянта на те, що в оскаржуваних рішеннях суди першої та апеляційної інстанції відхилили надані позивачем докази, а саме, копії паспортів, пам'яток застрахованих осіб, медичних документів; рахунки (інвойси) медичної установи на оплату медичних послуг застрахованим особам, виставлені на адресу Savitar Group Ltd (Росія); договір, укладений між ТОВ «Савітар Груп» та Savitar Group Ltd, та акти здачі-приймання послуг до зазначеного договору; гарантійні листи Savitar Group Ltd (Росія), які містять відомості щодо витрат Savitar Group Ltd (Росія) при здійсненні асистентських послуг, на переконання колегії суддів, не можуть свідчити про вирішення судами питань щодо прав та обов'язків Savitar Group Ltd.

Так, в оскаржуваних рішеннях судами не надавалась правова оцінка правам та обов'язкам апелянта, а також його правовідносинам зі сторонами у справі, а була надана лише оцінка доказам у справі, зокрема, документам складеним за його участю, та відхилено такі докази з урахуванням того, що документи по взаємовідносинах Savitar Group Ltd та ТОВ «Савітар Груп» не є підставою для визначення суми заборгованості ПрАТ «СК «ВУСО» перед ТОВ «Савітар Груп», оскільки «Savitar Group Ltd» не є учасником договору про асистентські послуги.

При цьому, посилання позивача на п. 5.4.1 вказаного договору, згідно якого агент має право на свій розсуд здійснювати вибір підрядників та залучати для ведення страхового випадку кореспондентів, а також на постанову Верховного Суду у справі №910/9394/17 від 14.08.2018, в якій встановлено, що в силу п. 5.4.1 договору, Savitar Group LTD є належним підрядником ТОВ «Савітар Груп», колегія суддів відхиляє з огляду на те, що зазначена умова договору не надає вибраному агентом підряднику статусу сторони договору та учасника правовідносин за вказаним договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість клопотання ПрАТ «СК «ВУСО» та наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Savitar Group LTD на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у справі №910/20780/16.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Savitar Group LTD у справі №910/20780/16 задовольнити.

2. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Savitar Group LTD на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у справі №910/20780/16 закрити.

3. Матеріали справи №910/20780/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук