УХВАЛА

м. Київ

15.01.2019Справа № 910/16536/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай"
доПублічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні:
позивача:1. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
2. Приватного акціонерного товариства "Автокраз"
відповідача3. Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"
провизнання права власності та зобов'язання вчинити дії
Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай." звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", в якому просить:

- визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай." на 115 817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн., міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UA), емітента Приватне акціонерне товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю";

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" відповідно до рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18.04.2013 №729 забезпечити збереження до системи депозитарного обліку інформацію про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай." на 115 817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн., міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UA), емітента Приватне акціонерне товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", з виписки про стан рахунку в цінних паперах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай.", отриманої від ПАТ "Банк "Фаннси та кредит" за актом приймання-передачі №1923 від 15.10.2013, зі зведеного облікового реєстру власників іменних цінних паперів Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", отриманого від ПАТ "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках";

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" здійснити безумовну депозитарну операцію - зарахування цінних паперів - 115 817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн., міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UA), емітента Приватне акціонерне товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай.", на рахунок в цінних паперах 300459-UA40003264 депозитарної установи ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", депонент Товариство з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай.".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що згідно укладеного з Холдинговою компанією "АвтоКрАЗ" у формі відкритого акціонерного товариства договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-216/1 від 29.07.2008 від є власником 115 817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн., міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UA), емітента Приватне акціонерне товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", однак відповідачем безпідставно не було збережено відповідної інформації до системи депозитарного обліку, чим порушено відповідні права власності позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/16536/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні: позивача: Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку та Приватне акціонерне товариства "Автокраз"; відповідача - Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю", проведення підготовчого засідання призначено на 22.01.2019.

28.12.2018 через відділ діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" - адвокатом Нікульниковим Д.О. було подано заяву про відвід судді, у відповідності до якої просив відвести суддю Бойко Р.В. від розгляду справи №910/16536/18.

Вказана заява мотивована наявністю сумнівів щодо неупередженості та об'єктивності судді при розгляді даної справи, оскільки при відкритті провадження у даній справі судом було відкладено вирішення доданих до позову клопотань позивача про витребування доказів на більш пізню стадію розгляду даної справи в межах підготовчого провадження та самостійно запропоновано позивачу і Приватному акціонерному товариству "Автокраз" надати докази, що, на думку заявника, є порушенням положень ст.ст. 74, 176 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно положень ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд, дослідивши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" - адвоката Нікульниковим Д.О. про відвід судді Бойко Р.В., дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Так, згідно із ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В даному випадку, посилання заявника на неправомірність, на його думку, відкладення судом вирішення доданих до позову клопотань позивача про витребування доказів на більш пізню стадію розгляду даної справи в межах підготовчого провадження та самостійного пропонування позивачу і Приватному акціонерному товариству "Автокраз" надати докази, зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що не може свідчити про існування упередженості судді в розгляді відповідної справи та бути підставою для його відводу, а у випадку незгоди учасника судового процесу з відповідними діями останній не позбавлений права на оскарження відповідного судового рішення у встановленому законом порядку з включенням відповідних заперечень.

Наведене, в сукупності з тим, що: відкладення вирішення питання про витребування доказів в межах підготовчого провадження не суперечить закріпленим в положеннях чинного Господарського процесуального кодексу України завданням такої стадії розгляду справи, а навпаки, вирішення такого питання після надання іншими учасниками справи своїх заперечень/пояснень сприятиме своєчасному визначенню обставин, які підлягають встановленню, та зібранню необхідних для цього доказів без надмірного обтяження матеріалів справи документами; пропонування позивачу і третій особі надати документи жодним чином не нівелює принципів здійснення господарського судочинства (в т.ч. щодо диспозитивності), адже не створює для таких осіб будь-яких процесуальних обов'язків, спрямовано виключно на забезпечення своєчасного розгляду справи та не створює жодних наслідків для таких учасників у випадку не надання запропонованих судом документів; відсутністю будь-яких інших в поданій заяві доводів на обґрунтування посилань щодо наявності сумнівів в неупередженості та об'єктивності судді при вирішенні даної справи, виключає можливість для визнання заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" - адвоката Нікульникова Д.О. про відвід судді Бойко Р.В. обґрунтованою.

Таким чином, правові підстави для задоволення заявленого відводу відсутні, а тому суд вважає за необхідне передати вирішення питання про відвід судді Бойко Р.В. іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що розгляд заяви про відвід судді здійснено в більший, ніж визначено ч. 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, строк, у зв'язку із її надходженням до сектору 29.12.2018, в період перебування судді у щорічній відпустці (29.12.2018-14.01.2019), тобто, заявлений відвід розглянуто в перший робочий день після відпустки.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 38, 39, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Передати заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" - адвоката Нікульниковим Д.О. про відвід судді Бойко Р.В. від розгляду справи №910/16536/18 для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (15.01.2019) та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.В. Бойко