ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року м. Дніпро Справа № 904/6226/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ліпинський О.В.), ухвалене у м. Дніпро 18.10.2018р. о 15.23. (дата складання повного тексту рішення 18.10.2018) у справі № 904/6226/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Беседер Групп", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет", смт. Слобожанське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнипак КС", м. Дніпро Дніпропетровської область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Грінем", м. Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Профі-Пак", м. Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 4 698 000,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю Беседер Групп звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет заборгованості за договором № 77311 від 01.04.2016р. в сумі 4 698 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у задоволенні позову ТОВ Беседер Групп до ТОВ АТБ-Маркет про стягнення 4 698 000,00 грн. заборгованості за поставлений товар відмовлено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову: стягнуто з ТОВ АТБ-Маркет на користь ТОВ Беседер Групп 4 698 000 грн. заборгованості, 70 470,00 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви, 77 517,00 грн. витрат зі сплати судового збору по апеляційній скарзі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2018 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у справі № 904/6226/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року у справі № 904/6226/17 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Беседер Групп заборгованість в розмірі 4 698 000,00грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 70 470,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року у справі № 904/6226/17 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник, зокрема вказує наступне:

- укладений між між ТОВ ФК Грінем та ТОВ Беседер Групп Договір відступлення права вимоги № ВП 1505 від 15.05.2017р. суперечить вимогам чинного законодавства та не може бути належним доказом підтвердження у позивача права вимоги до вудповідача за договором № 77311 від 01.04.2016р. в сумі 4 698 000,00 грн.;

- судом першої інстанції при ухваленні рішення не врахована позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 13.03.2018 у даній справі та не надано належної оцінки Договору відступлення права вимоги № ВП 1505 від 15.05.2017р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року у справі № 904/6226/17, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.12.18р. о 12:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 15.01.19р. о 12:30 год.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Представником позивача надано до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, посилаючись при цьому на дійсність Договору відступлення права вимоги № ВП 1505 від 15.05.2017р. та породження ним певних правових наслідків.

Позивач та треті особи не скористалися правом участі у судовому засіданні та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представника, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників позивача та третіх осіб в судове засідання не перешкоджає перегляду справи по суті, явка представників в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників позивача та третіх осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, 01.04.2016 між ТОВ АТБ-Маркет покупець (надалі відповідач) та ТОВ Юнипак КС постачальник (надалі третя особа-1) було укладено договір № 77311 з додатками та додатковими угодами до нього, строком дії дванадцять місяців.

Згідно умов зазначеного договору, постачальник зобовязався в порядку та строки, встановлені договором, виготовити та передати товар у власність покупця, у певній кількості, відповідної якості та за погодженою ціною, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених даним договором (п. 1.1, п. 10.1 Договору).

На виконання умов договору Третя особа-1 поставила, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 4 698 000,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме (том 1, а.с 54-198): № 02 від 02.02.2017 на суму 104 400,00 грн.; № 03 від 04.02.2017 на суму 104 400,00 грн.; № 04 від 04.02.2017 на суму 76 560,00 грн.; № 05 від 07.02.2017 на суму 174 000,00 грн.; № 06 від 07.02.2017 на суму 27 840,00 грн.; № 07 від 07.02.2017 на суму 118 320,00 грн.; № 08 від 09.02.2017 на суму 208 800,00 грн.; № 09 від 09.02.2017 на суму 55 680,00 грн.; № 10 від 09.02.2017 на суму 146 160,00 грн.; № 12 від 11.02.2017 на суму 278 400,00 грн.; № 13 від 11.02.2017 на суму 34 800,00 грн.; № 14 від 11.02.2017 на суму 90 480,00 грн.; № 15 від 14.02.2017 на суму 522 000,00 грн.; № 16 від 14.02.2017 на суму 111 360,00 грн.; № 17 від 14.02.2017 на суму 139 200,00 грн.; № 19 від 16.02.2017 на суму 174 000,00 грн.; № 20 від 16.02.2017 на суму 62 640,00 грн.; № 21 від 16.02.2017 на суму 250 560,00 грн.; № 22 від 18.02.2017 на суму 69 600,00 грн.; № 24 від 21.02.2017 на суму 139 200,00 грн.; № 25 від 21.02.2017 на суму 34 800,00 грн.; № 26 від 23.02.2017 на суму 139 200,00 грн.; № 27 від 23.02.2017 на суму 48 720,00 грн.; № 28 від 23.02.2017 на сумку 174 000,00 грн.; № 30 від 25.02.2017 на суму 243 600,00 грн.; № 31 від 25.02.2017 на суму 27 840,00 грн.; № 32 від 25.02.2017 на суму 90 480,00 грн.; № 33 від 28.02.2017 на суму 348 000,00 грн.; № 34 від 28.02.2017 на суму 118 320,00 грн.; № 35 від 28.02.2017 на суму 132 240,00 грн.; № 36 від 02.03.2017 на суму 69 600,00 грн.; № 37 від 02.03.2017 на суму 6 960,00 грн.; № 38 від 02.03.2017 на суму 90 480,00 грн.; № 39 від 04.03.2017 на суму 20 880,00 грн.; № 40 від 04.03.2017 на суму 41 760,00 грн.; № 41 від 04.03.2017 на суму 222 720,00 грн.

Згідно умов п. 3.1. Договору покупець після прийняття товару та необхідних документів зобовязаний провести оплату за товар в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дня поставки.

Зі змісту наданих у справу видаткових накладних вбачається, що поставка товару на користь Відповідача була здійснена у період з 02.02.2017 по 04.03.2017, строк оплати товару відповідно настав з 02.03.2017 по 04.04.2017.

На час звернення Позивача з даним позовом до суду, Відповідач оплату вартості прийнятого товару не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 4 698 000,00 грн., що підтверджувалося угодою про взаєморозрахунки (том 1, а.с. 199) та не заперечувалося відповідачем.

15.03.2017 між ТОВ Юнипак КС (клієнт) та ТОВ Фінансова компанія Грінем фактор (надалі третя-особа-2) було укладено договір факторингу №Ф15/03/2-17-01-Ф, згідно умов якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до ТОВ АТБ-Маркет за договором № 77311 від 01.04.2016, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, на загальну суму права вимоги, що становить 4 698 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу, право вимоги за основним договором, що передається, вважається переданим та наступає з моменту підписання цього договору.

Згідно п. 3.1. Договору, Фактор зобов'язується передати в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі 4 698 000,00 грн. без ПДВ, яка сплачується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта в установленому графіком розрахунків розмірі та строк з обов'язковим послідуючим зарахуванням боржником грошових коштів на рахунок нового кредитора у встановленому графіком розрахунків розмірі та строк.

В пункті 3.4. Договору сторони встановили, що винагорода фактора за надання послуг факторингу за цим договором складає 10 000,00 грн. та підлягає сплаті клієнтом на користь фактора протягом шістдесяти банківських днів з моменту укладення цього договору.

За змістом умов п. 2.4. Договору факторингу, після підписання сторонами цього договору, клієнт зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про відступлення права вимоги за основним договором, але не пізніше 15.05.2017.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 8.1. Договору). Згідно п. 8.3. Договору Фактор має право на наступне відступлення прав грошової вимоги за основним договором, третім особам без погодження з Боржником або іншими особами з моменту укладання цього договору.

Сторонами договору факторингу було складено та підписано акт від 15.03.2017 приймання-передачі документів, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв права вимоги за договором №77311 від 01.04.2016 та оригінали документів, що підтверджують право вимоги клієнта до ТОВ АТБ-Маркет.

15.05.2017 між ТОВ Фінансова компанія Грінем (первісний кредитор) та ТОВ Беседер Групп - новий кредитор (надалі позивач) було укладено договір № ВП 1505 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за договором строком дії до виконання сторонами своїх зобовязань (п. 10.1. договору).

Згідно умов даного договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги за договором № 77311 від 01.04.2016, укладеним між ТОВ Юнипак КС та ТОВ АТБ-Маркет, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, а саме, на загальну суму права вимоги, що становить 4698000,00 грн., а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором на суму, що зазначена в цьому пункті даного договору з моменту укладення цього договору (п. 2.1, 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1.6 Договору відступлення, первісний кредитор зобов'язується протягом 5 робочих днів з моменту переходу до нового кредитора права вимоги надіслати боржнику, права вимоги до якого відступлені новому кредитору, письмові повідомлення про відступлення новому кредитору права вимоги. Підтвердженням належного повідомлення боржника про відступлення первісним кредитором права вимоги новому кредитору є докази його відправлення боржнику.

Ціна договору складає 51074 грн. (п. 4.1 Договору).

За актом приймання-передачі від 15.05.2017 ТОВ Фінансова компанія Грінем передало ТОВ Беседер Групп документи на підтвердження права вимоги до ТОВ АТБ-Маркет (том 1, а.с. 215). В рахунок виконання умов цього договору 16.05.2017 ОСОБА_1 сплатив 51 074 грн., про що позивачем надано копію квитанції (том 1, а.с. 224).

Третя особа-2 направила відповідачу повідомлення від 15.05.2017 про відступлення права вимоги, що підтверджується фіскальним чеком від 18.05.2017. В свою чергу, позивач направив відповідачу вимогу від 18.05.2017 про сплату заборгованості за договором із посиланням на відступлення права вимоги, у якій перелічені додатки, включаючи договір факторингу, договір про відступлення права вимоги, видаткові накладні, тощо.

Вказані повідомлення були отримані Відповідачем 22.05.2017, що підтверджено останнім у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях від 05.10.2017.

Крім того, ТОВ Юнипак КС на адресу Відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги, датоване 12.05.2017, яке одержано останнім 19.06.2017 (том 2 а.с.68, 69, 72, том 3 а.с. 3).

Відповідач зобовязання на користь нового кредитора не виконав, посилаючись на невизначеність кредитора, в звязку із чим, новий кредитор (позивач) звернувся з даним позовом до суду та вимагає стягнення суми заборгованості 4 698 000,00 грн. в примусовому порядку.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин між Відповідачем та Третьою особою-1 склалися правовідносини з постачання товару. Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що підставою для предявлення Позивачем у господарському суді позовної вимоги до відповідача за договором № 77311 від 01.04.2016 про стягнення заборгованості в розмірі 4 698 000,00 грн. є укладення між Позивачем та ТОВ Фінансова компанія Грінем договору № ВП 1505 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за договором від 15.05.2017 року, а останнім, в свою чергу, набуто таке право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № Ф15/03/2-17-01-Ф від 15.03.2017, укладеному з ТОВ Юнипак КС, яке і було кредитором за договором № 77311 від 01.04.2016.

Тобто підставою для відступлення постачальником за договором № 77311 від 01.04.2016 свого права вимоги за цим договором та заміни кредитора у відповідному зобовязанні є договір факторингу № Ф15/03/2-17-01-Ф від 15.03.2017.

Правовідносини факторингу врегульовані главою 73 Цивільного Кодексу України.

Так, згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Умовами п. 8.3. договору факторингу № Ф15/03/2017-01-Ф від 15.03.2017 передбачено, право фактора на наступне відступлення права грошової вимоги за основним договором третім особам без погодження з боржником або з іншими особами з моменту укладання цього договору, що відповідно узгоджується з наведеними вище положеннями ч. 1 ст. 1083 ЦК України.

Водночас, частиною 2 статті 1083 ЦК України встановлено, що якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.

Тобто, правочин, за яким відбувається наступне відступлення фактором права вимоги до боржника, має відповідати правовій конструкції саме договору факторингу, яка визначена відповідно до положень Глави 73 ЦК України Факторинг.

Договір № ВП 1505 від 15.05.2017 року, за яким відбулося наступне відступлення фактором права вимоги по договору № 77311 від 01.04.2016 року на користь Позивача, не відповідає спеціальним вимогам до даного виду правочинів, ані за його предметом (ст. 1078 ЦК України), а ні субєктним складом (ст. 1079 ЦК України), а отже як вірно вказано місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, зміст зазначеного правочину суперечить вимогам ч. 2 ст. 1083 ЦК України, що є підставою визнання його недійсним за правилами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Разом з цим, на переконання суду апеляційної інстанції, дійшовши до вірного висновку про невідповідність змісту Договору № ВП 1505 від 15.05.2017 року ЦК України, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки як вище було зазначено, чиннє законодавство допускає наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі лише за договором факторингу, а позивачем предявлені вимоги до відповідача на підставі договору уступки права вимоги.

Слід також, зазначити, що за умов не укладення між ТОВ Фінансова компанія Грінем та ТОВ Беседер Групп договору факторингу щодо відступлення права грошової вимоги до ТОВ АТБ-Маркет за договором № 77311 від 01.04.2016, не визнання недійсним в судовому порядку Договору № ВП 1505 від 15.05.2017 року не свідчить про наявність у позивача права на предявлення відповідачу вимог, що випливають з договору № 77311 від 01.04.2016.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами право на звернення до відповідача з вимогою про виконання зобовязання за договором № 77311 від 01.04.2016 у сумі 4 698 000,00 грн., ТОВ Беседер Групп не є належним позивачем у справі, а його права та інтереси внаслідок не виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № 77311 від 01.04.2016, порушені не були, що в силу ст.ст. 15, 16, 509, 510, 512, 513 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову.

Вищенаведене узгоджується і з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2018 у даній справі.

Враховуючи усе вищевикладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим господарським судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, що в силу ст.ст. 275, 277 ГПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсягу.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 70 470,00 грн. та апеляційної скарги у сумі 105 705,00грн. слід покласти на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 у справі № 904/6226/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 у справі № 904/6226/17 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Судовий збір, сплачений за подання позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Беседер Групп".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Беседер Групп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 105 705,00грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 18.01.2019 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька