РІШЕННЯ

10 січня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/357/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув справу

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м Київ, 03135)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "МПК" (вул Промислова, 3, с Плотича, Тернопільський район, Тернопільська область, 47704)

про стягнення в дохід Державного бюджету України 19559 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

За участю від:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - не з'явився

Суть справи.

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ПП "МПК" про стягнення в дохід Державного бюджету України 19559 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням параметрів за відсутності дозволу, який надає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням великовагових параметрів або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, про що складено акт від 05.04.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Ухвалою суду від 14.09.2018 позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті було залишено без руху, на підставі ст 174 ГПК України, у звязку з недотриманням нею вимог ст 162 ГПК України (щодо зазначення повного найменування відповідача) та ст 164 ГПК України (щодо долучення до позову документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів), при її подачі до суду. Також судом зазначено, що серед доданих до позовної заяви копій документів містяться такі копії, текст яких не вбачається за можливе прочитати, зокрема товарно-транспортної накладної, договору найму транспортного засобу, посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб.

Цією ж ухвалою позивачу було встановлено визначений ч 2 ст 174 ГПК України строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, Державною службою України з безпеки на транспорті подано до матеріалів справи заяву б/н від 20.09.2018 (вх №17671 від 25.09.2018) про усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 14.09.2018. У заяві позивачем зазначено, що повне найменування відповідача - Приватне підприємство "МПК", а також долучено до матеріалів справи накладну Укрпошти та опис вкладення до цінного листа від 20.09.2018, які підтверджують надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача.

Разом з цим у тексті заяви від 20.09.2018 Укртрансбезпека повідомила суд про те, що нечіткі копії документів, зазначені в ухвалі від 14.09.2018 це фотокопії, виготовлені інспекторами під час перевірки. Оригінали цих документів знаходяться у відповідача. З врахуванням цього, керуючись ст ст 81, 91, 169 ГПК України позивач просив суд витребувати дані документи у відповідача.

За результатами розгляду заяви від 20.09.2018, ухвалою суду від 26.09.2018 відкрито провадження у справі №921/357/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у даній справі призначено на 25.10.2018, яке неодноразово відкладалось, в ньому оголошувалась перерва, востаннє до 13.12.2018.

В порядку ч 3 ст 177 ГПК України, за ініціативою суду продовжувався строк підготовчого провадження, про що постановлено ухвалу від 15.11.2018.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено: заяву б/н від 20.09.2018 (вх №17671 від 25.09.2018), з додатком; заяву б/н від 12.10.2018 (вх №19021 від 17.10.2018), з додатком; відповідь на відзив б/н від 06.11.2018 (вх №20631 від 08.11.2018), з додатком; клопотання про витребування доказів №36/979-18 від 13.11.2018 (вх №20890 від 14.11.2018), з додатком; клопотання б/н від 14.11.2018 (вх №20918 від 15.11.2018) про відкладення розгляду справи; клопотання б/н від 06.12.2018 (вх №22419 від 06.12.2018) про ознайомлення з матеріалами справи.

В свою чергу відповідача до матеріалів справи подано: відзив б/н від 24.10.2018 (вх №19584 від 25.10.2018), з додатком; клопотання б/н від 04.12.2018 (вх №22173 від 04.12.2018), з додатком.

Через невідповідність клопотань позивача від 20.09.2018 та 12.10.2018 про витребування доказів приписам ст ст 80, 81 ГПК України в ухвалі від 26.09.2018 судом було запропоновано позивачу надати ряд вищезгаданих документів, а в ухвалі від 25.10.2018 - належним чином оформлене клопотання про витребування доказів, відповідно до ч 2 ст 81 ГПК України.

В подальшому, 14.11.2018 позивачем долучено до матеріалів справи клопотання №36/979-18 від 13.11.2018 (вх 20890) про витребування доказів. У ньому Укртрансбезпека зазначила, що листом №34/1428-18 від 29.10.2018 позивач звернувся на адресу відповідача з проханням надати йому належним чином засвідчені копії товарно - транспортної накладної від 04.04.2018, договору найму (оренди) транспортного засобу від 15.08.2017, посвідчення водія ОСОБА_3, реєстраційні документи на транспортний засіб DAF (реєстраційний номер BO7084АО) та причіп (реєстраційний номер НОМЕР_1). Станом на 13.11.2018 зазначені документи на адресу позивача не надходили, а відтак в порядку ст 81 ГПК України Державна служба України з безпеки на транспорті просить витребувати їх у ПП "МПК".

Ухвалою від 15.11.2018 судом задоволено вказане клопотання позивача про витребування доказів.

У відзиві від 24.10.2018 представником відповідача зазначено про існування підстав для залишення позову без розгляду відповідно до п 1 ч 1 ст 226 ГПК України. В обґрунтування цьому ним вказано: позовна заява подана особою, у якої немає належної процесуальної дієздатності; в порядку ч 1, ч 2 ст 53 ГПК України позивачем не надано суду документів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для його звернення суду; п 7 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті передбачено права Укртрансбезпеки необхідні для виконання покладених на неї завдань. В даному переліку прав, відсутнє право позивача звертатися до суду із позовними заявами про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами, в тому числі на користь держави, як зазначено в прохальній частині позовної заяви.

Спростовуючи доводи відповідача щодо залишення позову без розгляду, позивачем у відповіді на відзив від 06.11.2018 зазначено: Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті; відповідно до п 1 даного Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті; за змістом підпунктів 15 і 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю. А відтак, з покладених на Укртрансбезпеку завдань випливає, що позивач має можливість та підстави на стягнення нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами великоваговим та/або великогабаритним транспортним засобом.

Ухвалою суду від 13.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/357/18 до розгляду по суті на 10.01.2019.

Представником позивача в судовому засіданні 10.01.2019 підтримано позовні вимоги.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 10.01.2019 не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому ст 120 ГПК України порядку.

Про обізнаність ПП "МПК" щодо розгляду судом даної справи свідчать наявні в матеріалах справи відзив від 24.10.2018 та клопотання від 04.12.2018 про долучення документів до матеріалів справи.

Судом також враховано, що у силу вимог ч 1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч 1 ст 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Про хід розгляду справи, дату, час і місце проведення судових засідань у даній справі відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень" http: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал, згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

З урахуванням наведеного, поданих суду матеріалів та пояснень учасників справи щодо відсутності у них інших доказів та обставин, які можуть повідомити, суд прийшов до висновку про можливість закінчення розгляду справи.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ 27 VF 25 D 8135854 B 2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

30.03.2018 Державною службою України з безпеки на транспорті видано Наказ № 316 "Про затвердження графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті", яким, зокрема, відповідно до ст 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п 13 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567) затверджено графік проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті у період з 02.04.2018 по 08.04.2018.

На підставі вищевказаного наказу, 02.04.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області видано Направлення на перевірку № 018750, в якому перелічено посадових осіб та місце проведення перевірки, період проведення перевірки з 02.04.2018 до 08.04.2018.

05.04.2018, на дорозі 271 км + 330 м автодороги М-06 Київ Чоп, посадовою особою управління Укртрансбезпеки у Рівненській області проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля DAF85CF380 (реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА 319995) та причепом SOMMER модель ZW 18 S (реєстраційний номер НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_3. Перевіряємий транспортний засіб, який рухався за маршрутом м Харків 271 км + 330 м автодороги Київ-Чоп, 749 км, належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Перевіркою виявлено, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням нормативних вагових обмежень, а саме осьове навантаження на одиничну вісь 12,4 т при допустимих 11 т. Результати перевірки оформлені Актом №054843 від 05.04.2018 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та Актом №0023666 від 05.04.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Того ж дня, 05.04.2018, посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового комплексу складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля DAF85CF380 (реєстраційний номер НОМЕР_2) та причепа SOMMER модель ZW 18S (реєстраційний номер НОМЕР_1), в якій зазначена повна маса транспортного засобу 33,3 тонн.

До Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0023666 від 05.04.2018 посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, що проводила габаритно-ваговий контроль, проведений розрахунок №666 від 05.04.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (згідно ТТН від 04.04.2018 №248), згідно з яким визначена сума до сплати склала 606,69 євро. Розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули з урахуванням норм пункт 31-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007.

Із свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів САА 319995 та СХМ 654337 вбачається, що автомобіль DAF85CF380 (реєстраційний номер НОМЕР_2) та причіп SOMMER модель ZW 18S (реєстраційний номер НОМЕР_1) належать відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В матеріалах справи містяться нотаріально засвідчені копії договорів найму (оренди) транспортних засобів від 15.08.2017, зареєстрованих в реєстрі за №3846 та №3861, укладених між ОСОБА_4, ОСОБА_5 (наймодавцями) та ОСОБА_1 підприємством "МПК" (наймачем).

Із змісту п 1.1, п 2.1 вказаних правочинів вбачається, що наймодавцями передано, а наймачем прийнято в тимчасове (строком на 5 років) платне користування відповідно транспортний засіб марки DAF (модель 85 CF 380, тип Фургон-С, шасі № XLRAЕ85XC0E485486, обєм двигуна 12600, рік випуску 1998, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію САА №319995, видане ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській обл 11.12.2009) та транспортний засіб марка SOMMER (модель ZW-18S, пр-борговий-тентований, 2001 року випуску, реєстраційний номер BО6338XT, номер шасі (кузова, рами) SX90216ZWZ5SP1393, зареєстрований за наймодавцем Центром 7341 09 серпня 2017 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ 654337, видане Центром 7341 09 серпня 2017 року).

Отже, вказані транспортні засоби перебувають у користуванні відповідача на підставі зазначених договорів оренди від 15.08.2017.

Відповідно товарно-транспортної накладної №248 від 04.04.2018, автомобільний перевізник ПП "МПК" (відповідач у справі) 05.04.2018 здійснювало перевезення вантажу автомобілем DAF85CF380 (реєстраційний номер НОМЕР_2) з причепом SOMMER модель ZW 18S (реєстраційний номер НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_3 за маршрутом з м Харків 271 км + 330 м автодороги Київ-Чоп.

Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області скеровувало на адресу ОСОБА_1 підприємства "МПК" звернення №33/549-18 від 14.05.2018 з проханням оплатити вказану у розрахунку суму, з зназначенням необхідних для цього реквізитів.

Дії Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області щодо фіксування правопорушення та нарахування суми плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у розмірі 606,69 євро, нарахованої згідно з Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0023666 від 05.04.2018, відповідачем в адміністративному і судовому порядку не оскаржувались. Визначена сума в добровільному порядку не сплачена.

Наведене стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України 19559 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в судовому порядку.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до змісту п 3 ч 2 ст 129 Конституції України, ст ст 13, 73-74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування автомобіля DAF85CF380 (реєстраційний номер НОМЕР_2) з причепом SOMMER модель ZW 18S (реєстраційний номер НОМЕР_1), які належать перевізнику - відповідачу по справі, на підставі договорів оренди від 15.08.2017, вагові параметри яких перевищували нормативні. Розмір плати становить 606,69 євро, що станом на 05.04.2018 по курсу гривні до євро складали 19559 грн. Обов'язок із сплати зазначених коштів виник із Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0023666 від 05.04.2018, складеного посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Такого висновку щодо застосування норм права прийшла ОСОБА_6 Верховного Суду у постанові від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17, провадження № 11-49/апп18. У цій же постанові ОСОБА_6 Верховного Суду також дійшла висновку щодо застосування норм права про те, що вимоги про відшкодування спірної шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду у постанові від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17, провадження № 11-49/апп18 визначено предметну юрисдикцію справ даної категорії, а з урахуванням суб'єктного складу учасників спірних правовідносин справа № 925/944/18 відноситься до юрисдикції Господарського суду Тернопільської області.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (стаття 6 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення)), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Зміни до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті в частині надання позивачу прав на стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю набрали законної сили до пред'явлення позову у даній справі.

Відтак, на час звернення до суду позивач вже мав відповідну правосуб'єктність, в т ч щодо подання позовної заяви про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Відповідно до п 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема - Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Відповідно до п 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Вищенаведене спростовує доводи відповідача про відсутність у позивача правосубєктності та підстав для звернення з даним позовом до суду.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" зазначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частинами 14-17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" вказано, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Частини 1 та 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

В статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" зазначає, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

У пункті 14 Порядку №1567 зазначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

У Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879)) зазначено зокрема:

- пп 2 п 2 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- пп 4 п 2 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- п 3 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції;

- п 26 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету;

- п 28 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень;

- п 30 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

- п 31-1 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Розмір плати за проїзд визначається у відповідності до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879) та становить, зокрема, для великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень, за ставкою 0,27 Євро.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568) перевізником є фізична або юридична особа - суб'єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Аналіз наведених норм говорить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Як вже зазначалось перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом автомобілем DAF85CF380 (реєстраційний номер НОМЕР_2) з причепом SOMMER модель ZW 18S (реєстраційний номер НОМЕР_1), який відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів СХМ 654337 та САА 319995 належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

На підставі договорів оренди від 15.08.2017 вказані транспортні засоби останніми передані в оренду відповідачу у даній справі - ОСОБА_1 підприємству "МПК"/ як перевізнику.

У матеріалах справи наявні усі передбачені Порядком № 879 документи, зокрема довідка № 0008686, акт № 0023666 та розрахунок №666 плати за проїзд, які були складені працівниками Укртрансбезпеки у Рівненській області 05.04.2018, у зв'язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу відповідачем.

Відповідно до п 37, п 41 Порядку № 879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством; дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

При цьому відповідачем в порушення вимог ст ст 73,74 ГПК України не надано будь-яких доказів на спростування факту перевищення нормативно вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні. Відповідних дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків не оскаржено.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у сумі 19559 грн.

В порядку ст ст 123,129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст ст 3, 4, 13, 20, 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "МПК" (вул Промислова, 3, с Плотича, Тернопільський район, Тернопільська область, код 30864969) в дохід Державного бюджету України (одержувач коштів УК у м Рівному/м Рівне/22160100, р/р 7002, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ) 19559 (девятнадцять тисяч пятсот пятдесят девять) грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст ст 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 січня 2019 року.

Суддя І.П. Шумський