ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019м. ДніпроСправа № 904/11927/16

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2, м. Київ, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

про стягнення грошових коштів у розмірі 4 013 507, 08 грн.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача ОСОБА_3 - адвокат за довіреністю № 02/01/19-ДВ від 02.01.2019

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 кредит звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет грошових коштів у розмірі 4013507,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір суборенди нерухомого майна № 42844 від 02.10.2012 року, за умовами якого, в період з 05.10.2012 року по 04.12.2012 року, Позивач сплатив на користь Відповідача авансові платежі за останній та передостанній місяці оренди в загальному розмірі 4 013 507,08 грн. Протягом дії договору, Позивач належним чином виконував свої зобов'язання щодо сплати поточних орендних платежів, в тому числі за останній та передостанні місяці оренди, в зв'язку чим, станом на дату припинення договору (01.01.2015 року), у Відповідача виникла заборгованість на суму неповернутих авансових платежів (4 013 507,08 грн.), стягнення якої Позивач вимагає в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017 у справі №904/11927/16 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 у справі № 904/11927/16 скасовано.

Справу направлено до Господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд та передано на розгляд судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою суду від 14.05.2018 справу № 904/11927/16 прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.06.2018.

29.05.2018 на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Кредит" надійшла заява про участь у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить постановити ухвалу про участь ПАТ "ОСОБА_1 національний кредит" у судовому засіданні у справі № 904/11927/16 призначеному на 04.06.2018 о 10:00 та у подальших засіданнях в режимі відеоконференції у Господарському суді Київської області (в разі відсутності можливості провести вказане судове засідання в режимі відеоконференції у вищевказаному суді, банк готовий зобов'язати явку представника до будь-якого суду, який знаходиться у м. Києві за вибором Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 30.05.2018 Позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціїв, відповідно до інформації (роздруківки бронювання систем з сайту ДП "Інформаційні судові системи"), отриманої від інформаційно-технічного відділу господарського суду Дніпропетровської області, станом на 30.05.2018 майданчик для проведення відеоконференції в Господарському суді Київської області на призначену дату та час судового засідання повністю зайняті, тому проведення судового засідання по справі № 904/11927/16 у режимі відеоконференції є технічно неможливим.

В судове засідання 04.06.2018 представник Позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення у справі та заявив усне клопотання про витребування судом у Відповідача належних копій всіх договорів суборенди з додатками, укладених між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 кредит та Товариством з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет та розрахунку заборгованості Відповідача по кожному договору окремо.

Також Відповідачем до матеріалів справи додано клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому зазначено, що Позивач і Відповідач здійснювали свій бухгалтерський облік господарських взаємовідносин не за конкретним договором оренди нерухомого майна, а в розрізі контрагента, а тому для можливості встановлення наявності або відсутності заборгованості ТОВ АТБ-Маркет перед ПАТ ОСОБА_1 кредит необхідно дослідити господарські відносини сторін з 2011 по вересень 2015 року.

З урахуванням правової позиції Верховного суду України від 17.04.2018 у даній справі Відповідач просить призначити судову економічну експертизу, на розгляд якої просить поставити питання:

- чи підтверджується даними первинних документів бухгалтерського обліку ТОВ АТБ-Маркет заборгованість за суборенду нерухомого майна ТОВ АТБ-Маркет перед ПАТ ОСОБА_1 кредит по всім договорам суборенди нерухомого майна за період з 01.10.2011 року по 31.08.2015 року.

Заслухавши представника Відповідача, вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача щодо витребування у Позивача копій всіх договорів суборенди з додатками, укладених між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 кредит та Товариством з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет, та про надання розрахунку заборгованості Відповідача по кожному договору.

Суд, враховуючи клопотання Позивача про участь у справі в режимі відеоконференції по справі № 904/11927/16 у подальших судових засіданнях в режимі відеоконференції у Господарському суді Київської області, з метою дотримання принципу рівності сторін та надання розумного (достатнього) строку для вчинення певних процесуальних дій, суд клопотання Позивача задовольнив та відклав розгляд справи, з проведення судового засідання, яке відбудеться 26.06.2018 об 12:30год., в режимі відеоконференції, доручивши проведення відеоконференції Господарському суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018, відкладено підготовче засідання на 26.06.2018.

У судовому засіданні 26.06.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав письмові пояснення в яких вказав, що Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 кредит погоджується з проведенням у справі судово-економічної експертизи, проте має заперечення щодо обраної відповідачем експертної установи, а також вважає некоректними питання, яке поставлено на вирішення експертизи.

Позивач вказав, що за наявними даними громадянин ОСОБА_4 пов'язаний з Дніпропетровським науково - дослідним інститутом судових експертиз, оскільки там працював. Тому у позивача є сумніви щодо доцільності проведення судово-економічної експертизи саме у даній установі.

З метою виключення конфлікту інтересів та інших негативних чинників, які можуть вплинути на неупередженість та об'єктивність висновку експерта, Позивач вважає, що судово-економічна експертиза повинна бути проведена у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз.

Також позивач вказав своє бачення щодо питань які виносяться на судово-економічну експертизу, зазначивши, що при вирішенні даної експертизи перед експертами необхідно ставити проміжок часу, протягом якого ТОВ "АТБ-маркет" надавало в суборенду ПАТ ОСОБА_1 кредит" нерухоме майно, починаючи з 01.10.2011 по 01.01.2015 року.

Представник відповідача надав заперечення на письмові пояснення позивача, в яких вказав, що судовий експерт ОСОБА_4 працював у Дніпропетровському науково - дослідному інституті судових експертиз з 2004 по 2007 рік, і не в штаті установи, а за окремим цивільно-правовим договором, тому жодним чином не пов'язаний з інститутом.

Також в судовому засіданні представник Відповідача наполягав на дослідженні правовідносин по всім договорам суборенди нерухомого майна за період з 01.10.2011 по 31.08.2015 рік.

Крім того, Відповідачем надано клопотання про долучення до матеріалів справи 23 копій договорів суборенди нерухомого майна з контрагентом ПАТ ОСОБА_1 кредит" з додатками.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2018, відкладено підготовче засідання на 11.07.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Назаренко Н.Г. судове засідання, призначене на 11.07.2018 о 10:30 год., не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2018, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 14.08.2018. Підготовче засідання призначено на 24.07.2018 о 12:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2018, призначено у справі №904/11927/16 судову економічну експертизу. Проведення судової експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Бокаріуса. Підготовче провадження у справі № 904/11927/16 зупинено на час проведення експертизи.

06.09.2018 від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса надійшло клопотання №2/2918 від 29.08.2018, в якому експерт зазначає про значну завантаженість експертів та просить погодити проведення експертизи в строк, що перевищує 90 календарних днів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 погоджено проведення експертизи у строк, що перевищує 90 календарних днів.

05.11.2018 справа № 904/11927/16 надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області разом з висновком експертів за результатами проведення судової економічної експертизи № 18593/19004/19005 від 03.10.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018, поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.11.2018.

20.11.2018 представник відповідача надав заяву в якій погоджується з висновком експерта, та просить задовольнити позов частково, а саме стягнути наявну заборгованість у розмірі 158 457,43 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.12.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018, в задоволенні клопотання Позивача про поновлення строку для подання клопотання ПАТ "ОСОБА_1 національний кредит" про залучення до участі у справі № 904/11927/16 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Сантала" (пров. Новопечерський,5 м. Київ, 01042, ) та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Сантала" (пров. Новопечерський,5 м. Київ, 01042, ) - відмовлено. Оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2018.

В судовому засіданні 17.12.2018 розпочато розгляд справи по суті та досліджено докази, які наявні в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018, оголошено перерву в судовому засіданні до 10.01.2019.

Представник позивача в призначене судове засідання 10.01.2019 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням єдиного представника у відпустці до 13.01.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2019, розгляд справи відкладено до 15.01.2019.

15.01.2019 представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти позову заперечував частково, посилаючись на висновок судової економічної експертизи №18593/19004/19005 від 03.10.2018, щодо наявності заборгованості ТОВ АТБ-Маркет перед ПАТ "ОСОБА_1 національний кредит" у розмірі 158457,43 грн.

15.01.2019 відповідач подав до суду заяву, якою просив суд при прийнятті рішення у справі врахувати врахувати судові витрати відповідача на проведення експертизи на суму 28600,00 грн. та розподілити їх відповідно до прийнятого рішення по справі.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 15.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 кредит" (суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (орендодавець) укладено договір суборенди нерухомого майна № 42844 (далі Договір) (а.с. 8-9, т. 1).

Відповідно до умов п. 1.1. даного Договору орендодавець передав, а суборендар прийняв в тимчасове платне володіння та користування наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення, зазначені у додатку № 1 до Договору, який є його невід'ємною частиною (далі - майно).

Майно належить орендодавцю на праві користування на підставі договорів оренди. Майно передається в суборенду з метою здійснення суборендарем комерційної діяльності (п. 1.2., 1.3.1. Договору).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору майно має бути передане орендодавцем та прийняте суборендарем протягом 2-х календарних днів з моменту підписання цього Договору, а при наступному доповненні переліку майна, що передається в суборенду, протягом 2-х календарних днів з моменту підписання обома сторонами додаткової угоди до цього Договору про таке доповнення.

Згідно з п. 9.1. Договору він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє протягом 272-х календарних днів до 30.06.2013 включно.

За змістом умов п. 3.1. Договору, за отримане в суборенду майно суборендар щомісячно сплачує орендодавцю орендну плату. Сума орендної плати в місяць зазначена у додатку №1 до Договору, що є його невід'ємною частиною.

Пунктом 3.2. Договору сторони визначили, що суборендар протягом 3-х календарних днів з моменту підписання обома сторонами Договору вносить у безготівковій формі на банківський рахунок орендодавця попередню оплату з орендної плати, яка складається з:

- суми орендної плати за перший місяць суборенди (її розмір визначається згідно п. 3.1. даного Договору з урахуванням положень підпункту 3.3.1. п. 3.3. цього Договору);

- суми орендної плати за передостанній та останній місяці суборенди (при цьому загальний розмір даної суми визначається виходячи з розміру орендної плати в місяць, зазначеної в п. 3.1. Договору).

Орендна плата нараховується: за перший місяць суборенди (місяць, у якому майно було передане суборендарю за Договором, з дати передання майна суборендарю за Договором по останнє число місяця); за наступні місяці суборенди (за винятком випадків, передбачених підпунктами 3.3.1 та 3.3.3 пункту 3.3. цього Договору) з першого числа місяця по останнє число місяця; за передостанній та останній місяці суборенди з першого числа останнього місяця суборенди по дату повернення суборендарем майна орендодавцю за договором (п. 3.3. Договору).

В інших випадках, крім зазначених вище, орендна плата сплачується суборендарем орендодавцю щомісячно в безготівковій формі на банківський рахунок орендодавця не пізніше 10-го числа поточного місяця, в якому суборендар користується майном (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата підлягає індексації.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору сторонами складено Додаток № 1 до Договору (а.с. 102-114, т. 2) із зазначенням переліку об'єктів, що підлягають передачі в користування, їх місцезнаходження, площі та розміру орендної плати, а також, акти приймання-передачі майна.

Окрім Договору суборенди нерухомого майна № 42844 між сторонами було укладено і ряд інших договорів суборенди інших приміщень, а саме: № 010415/2 від 01.04.2015, № 35029 від 01.10.2011, № 35030 від 01.10.2011, № 35032 від 01.10.2011, № 35033 від 01.10.2011, № 35483 від 01.01.2012, № 35485 від 01.01.2012, № 39010 від 01.01.2011, № 39137 від 15.02.2012, № 41979 від 01.02.2012, № 41980 від 01.07.2012, № 41981 від 01.07.2012, № 42845 від 02.10.2012, № 43947 від 19.11.2012, № 50782 від 01.01.2013, № 50783 від 01.01.2013, № 50784 від 01.01.2013, № 50863 від 01.01.2013, № 51398 від 22.07.2013, № 52103 від 01.01.2014, № 67290 від 01.01.2015, № 67291 від 01.01.2015, № 67292 від 01.01.2015.

Позивач здійснював оплату орендної плати за спірним договором № 42844 та іншими договорами суборенди, переліченими вище, у період 2011-2015 роки.

В матеріалах справи наявні банківські виписки та платіжні доручення, реєстр платіжних документів, з яких вбачається здійснення позивачем оплат орендної плати за договором № 42844. Проте, відповідно до призначень платежу оплата за деякими платіжними дорученнями здійснювалась не лише за спірним Договором № 42844, а і за іншими договорами суборенди.

Загальна сума сплачених позивачем коштів з призначенням платежу виключно по Договору № 42844 становить 60 203 050, 71 грн. Сума коштів, сплачених із призначенням платежу, яке містить посилання як на Договір № 42844, так і на інші договори, що були укладені сторонами, становить 7 590 040, 95 грн.

Проте, як позивач, так і відповідач у справі, зазначають, що зважаючи на велику кількість договорів суборенди, укладених між ними, та велику кількість об'єктів, які передавалися в суборенду, нарахування, сплата та зарахування орендної плати здійснювались в розрізі контрагента в цілому по усім укладеним договорам суборенди, а не за кожним договором окремо.

Звірення взаєморозрахунків відбувалося між сторонами також за всіма договорами суборенди, які діяли у відповідний період часу, за який здійснювалось таке звірення, що підтверджується актами звірки за послуги.

Звертаючись з даним позовом до суду, Позивач стверджує, що в період з 05.10.2012 року по 04.12.2012 року, на виконання умов договору ним було сплачено авансові платежі за останній та передостанній місяці оренди в загальному розмірі 4 013 507,08 грн., внаслідок чого, на час припинення договору, виникла переплата, яка підлягає поверненню на користь Позивача.

При цьому, відповідач проти позову заперечував, зазначаючи, що зазначені позивачем платіжні доручення не можуть підтверджувати заборгованість відповідача, оскільки співпраця сторін тривала з 2011 року по вересень 2015 року, і на момент припинення господарських взаємовідносин (дострокове розірвання договорів суборенди нерухомого майна з ініціативи ТОВ "АТБ-Маркет") заборгованості у сумі 4 013 507, 08 грн. не існувало. Відповідач вважає, що для встановлення наявності або відсутності заборгованості (у вигляді начебто здійснених авансових платежів) дослідженню підлягають господарські взаємовідносини сторін за весь період співпраці, оскільки між сторонами протягом 2011-2015 років діяли 24 договори суборенди нерухомого майна. За доводами відповідача, в період дії всіх договорів суборенди нерухомого майна між ПАТ "ОСОБА_1 національний кредит" та ТОВ "АТБ-Маркет" склалися такі господарські відносини, при яких бухгалтерський облік проводився не за кожним договором суборенди нерухомого майна, а в розрізі контрагента в цілому, і це підтверджується проведенням позивачем та відповідачем звірки взаємних розрахунків одночасно за всіма договорами суборенди нерухомого майна, які діяли у відповідний період часу, за який проводилась звірка; направленим позивачем відповідачу листом № 04-08/2044 від 23.06.2016 актом звірки за період з 01.01.2014 по 22.06.2016, який містить посилання на вісім договорів суборенди нерухомого майна; здійсненням позивачем оплати вартості оренди як в розрізі конкретного договору, так і в розрізі кількох договорів суборенди, що підтверджується платіжними дорученнями, банківською випискою.

Наведені вище обставини є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (ч. 3 ст. 774 ЦК України).

За приписами частин першої, п'ятої ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За положеннями частин другої, четвертої статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Утримання орендодавцем невикористаної суми передплати/авансу після припинення дії договору є зловживанням з боку останнього правом в розумінні ст. 13 Цивільного кодексу України, що є несумісним із принципами цивільного законодавства, закріпленими у пункті 6 частини першої ст. 3 цього Кодексу.

Орендодавець не має належних підстав для ухилення від виконання зумовленого умовами договору та законодавства обов'язку з повернення невикористаної суми авансу після припинення такого договору оренди в силу приписів ст.ст. 525, 526 та 629 Цивільного кодексу України, а також ст. 193 Господарського кодексу України.

Відсутність у договорі порядку повернення сплаченої суми авансу не є підставою для його утримання та набуття орендодавцем.

Предметом розгляду у даній справі є заявлена позивачем вимога про стягнення суми переплати за Договором суборенди нерухомого майна № 42844 від 12.10.2012.

При цьому, судом встановлено, що правовідносини сторін цього правочину також мали місце з великої кількості аналогічних договорів суборенди, укладених сторонами, а здійснення виплат за Договором суборенди та іншими договорами здійснювались у розрізі контрагента за усіма укладеними договорами. Так само відбувалось і звіряння взаєморозрахунків між сторонами.

За таких обставин, зясуванню підлягає питання щодо сплаченої Позивачем суми на виконання умов Договору суборенди нерухомого майна № 42844 від 12.10.2012, наявності або відсутності переплати за цим Договором, а також її розмір, у разі наявності, з урахуванням правовідносин сторін щодо суборенди за іншими аналогічними договорами та обєктами.

Так з матеріалів справи вбачається, що окрім Договору суборенди нерухомого майна №42844 між сторонами було укладено і ряд інших договорів суборенди інших приміщень, а саме: 1.№ 010415/2 від 01.04.2015, 2.№ 35029 від 01.10.2011, 3. № 35030 від 01.10.2011, 4.№35032 від 01.10.2011, 5.№ 35033 від 01.10.2011, 6.№ 35483 від 01.01.2012, 7.№35485 від 01.01.2012, 8. № 39010 від 01.01.2011, 9. № 39137 від 15.02.2012, 10. №41979 від 01.02.2012, 11.№ 41980 від 01.07.2012, 12.№ 41981 від 01.07.2012, 13.№ 42845 від 02.10.2012, 14.№ 43947 від 19.11.2012, 15.№ 50782 від 01.01.2013, 16.№ 50783 від 01.01.2013, 17.№ 50784 від 01.01.2013, 18.№ 50863 від 01.01.2013, 19. № 51398 від 22.07.2013, 20. №52103 від 01.01.2014, 21.№ 67290 від 01.01.2015, 22.№ 67291 від 01.01.2015, 23.№ 67292 від 01.01.2015.

Позивач здійснював оплату орендної плати за спірним договором № 42844 та іншими договорами суборенди, переліченими вище, у період 2011-2015 роки без посилання на номера договорів, у зв'язку з чим у суду відсутня можливість самостійно перевірити оплату здійснену позивачем за спірним договором.

Отже, для об'єктивного та повного вирішення цього спору, для зясування питання щодо сплаченої Позивачем суми на виконання умов Договору, наявності або відсутності переплати за цим Договором, а також її розміру, у разі наявності, з урахуванням правовідносин сторін щодо суборенди за іншими аналогічними договорами та обєктами, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у цій справі, судом було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Бокаріуса.

На розгляд експерту поставлено наступні питання:

1. Якою є сума, сплачена Позивачем на виконання умов Договорів суборенди нерухомого майна № 42844 від 02 жовтня 2012, Договір суборенди нерухомого майна №42844 від 02 жовтня 2012 р. Договір суборенди нерухомого майна №010415/2 від 01 квітня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №35029 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35030 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35032 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35033 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35483 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №35485 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №39010 від 01 січня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №39137 від 15 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41979 від 01 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41980 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41981 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №42845 від 02 жовтня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №43947 від 19 листопада 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №50782 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50783 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50784 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50863 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №51398 від 22 липня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №52103 від 01 січня 2014 р., Договір суборенди нерухомого майна №67290 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67291 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67292 від 01 січня 2015 р., в цілому та в розрізі кожного з Договорів.

2. Чи підтверджується документально та в якому розмірі заборгованість за суборенду нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 кредит по договорах суборенди нерухомого майна № 42844 від 02 жовтня 2012, Договір суборенди нерухомого майна №42844 від 02 жовтня 2012 р. Договір суборенди нерухомого майна №010415/2 від 01 квітня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №35029 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35030 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35032 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35033 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35483 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №35485 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №39010 від 01 січня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №39137 від 15 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41979 від 01 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41980 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41981 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №42845 від 02 жовтня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №43947 від 19 листопада 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №50782 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50783 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50784 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50863 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №51398 від 22 липня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №52103 від 01 січня 2014 р., Договір суборенди нерухомого майна №67290 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67291 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67292 від 01 січня 2015 р., за період дії цих договорів, станом на 24.07.2018 в сумі орендної плати, в цілому та в розрізі кожного договору окремо.

За результатами проведеної судової економічної експертизи, експертом було надано наступні висновки.

Висновки по першому питанню:

Згідно витягу з виписок про рух коштів по поточним рахункам № 01100 та 4, платником за якими є ПАТ ОСОБА_1 кредит та реєстр надходжень безготівкових коштів на рахунки ТОВ АТБ-маркет від ПАТ ОСОБА_1 кредит та довідки ПАТ ОСОБА_5 Аваль № Д4-133/62/47 від 20.01.2017 Публічним акціонерним товариством ОСОБА_5 національний кредит на виконання умов Договорів суборенди нерухомого майна № 42844 від 02 жовтня 2012, Договір суборенди нерухомого майна №010415/2 від 01 квітня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №35029 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна № 35030 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35032 від 01 жовтня 2011р., Договір суборенди нерухомого майна №35033 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35483 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №35485 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №39010 від 01 січня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №39137 від 15 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41979 від 01 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41980 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41981 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №42845 від 02 жовтня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №43947 від 19 листопада 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №50782 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50783 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50784 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50863 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №51398 від 22 липня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №52103 від 01 січня 2014 р., Договір суборенди нерухомого майна №67290 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67291 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67292 від 01 січня 2015 р., в цілому з урахуванням повернень за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1655/16 від 03.08.16 сплачено грошові кошти в сумі 91 530 199,81 грн. Визначити суму оплати за кожним з вказаних вище договорів окремо не надається за можливе з підстав наведених у дослідницькій частині.

Висновки по другому питанню:

У обсязі наданих на дослідження документів, сума заборгованості за суборенду нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_5 національний кредит по договорах суборенди нерухомого майна № 42844 від 02 жовтня 2012, Договір суборенди нерухомого майна №010415/2 від 01 квітня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №35029 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35030 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35032 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35033 від 01 жовтня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №35483 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №35485 від 01 січня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №39010 від 01 січня 2011 р., Договір суборенди нерухомого майна №39137 від 15 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41979 від 01 лютого 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41980 від 01 липня 2012 р., Договір суборенди нерухомого майна №41981 від 01 липня 2012р., Договір суборенди нерухомого майна №42845 від 02 жовтня 2012., Договір суборенди нерухомого майна №43947 від 19 листопада 2012р., Договір суборенди нерухомого майна №50782 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50783 від 01 січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна № 50787 від 01січня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №50863 від 01січня 2013 р. Договір суборенди нерухомого майна №51398 від 22 липня 2013 р., Договір суборенди нерухомого майна №52103 від 01 січня 2014 р., Договір суборенди нерухомого майна №67290 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67291 від 01 січня 2015 р., Договір суборенди нерухомого майна №67292 від 01 січня 2015 р., за період дії цих договорів, станом на 24.07.2018 складає 158 457,43 грн. Визначити сальдо розрахунків за кожним з вказаних вище договорів окремо не надається за можливе з підстав наведених у дослідницькій частині.

Таким чином, з урахуванням висновку експерта, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка підтверджується матеріалами справи, становить 158 457,43 грн.

При цьому, враховуючи пояснення позивача та відповідача в частині відсутності облікових даних окремо по кожному з 24 договорів суборенди, виокремити розмір переплати здійсненої позивачем саме за договором суборенди нерухомого майна № 42844 від 02 жовтня 2012, не надається можливим.

Враховуючи особливості облікової політики, якої дотримувалися сторони у своїх правовідносинах, можливо встановити лише загальну суму боргу чи переплати, яка залишилася після припинення дії усіх укладених договорів суборенди, а не за кожним з них окремо.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішив спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Право суду визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не передбачений ні законом, ні договором, але не суперечить закону, закріплено в частині другій статті 5 ГПК України.

Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення покладається на сторону, яка на них посилається, а у відповідності до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд повинен дослідити та оцінити надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень частини 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що матеріалами справи та висновком експерта підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем на суму 158 457,43 грн. за вищенаведеними договорами суборенди нерухомого майна, зазначений розмір заборгованості є загальним та не може бути визначений окремо за кожним з 24 договорів ані позивачем, ані відповідачем, ані експертом; сторони у судових засіданнях пояснювали, що здійснювали свій бухгалтерський облік господарських взаємовідносин не за конкретним договором оренди нерухомого майна, а в розрізі контрагента, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача 158 457,43 грн. заборгованості за договорами суборенди нерухомого майна № 42844 від 02 жовтня 2012, №010415/2 від 01 квітня 2015 р., №35029 від 01 жовтня 2011 р., №35030 від 01 жовтня 2011 р., №35032 від 01 жовтня 2011 р., №35033 від 01 жовтня 2011 р., №35483 від 01 січня 2012 р., №35485 від 01 січня 2012 р., №39010 від 01 січня 2011 р., №39137 від 15 лютого 2012 р., №41979 від 01 лютого 2012 р., №41980 від 01 липня 2012 р., №41981 від 01 липня 2012р., №42845 від 02 жовтня 2012., №43947 від 19 листопада 2012р., №50782 від 01 січня 2013 р., №50783 від 01 січня 2013 р., № 50787 від 01січня 2013 р., №50863 від 01січня 2013 р. №51398 від 22 липня 2013 р., №52103 від 01 січня 2014 р., №67290 від 01 січня 2015 р., №67291 від 01 січня 2015 р., №67292 від 01 січня 2015 р.

При цьому, відповідачем не надано суду жодних доказів сплати позивачу заборгованості в розмірі 158 457,43 грн., як і не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити суму боргу в розмірі 158 457,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 158 457,43 грн.

В решті позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 855 049,65 грн. суд відмовляє.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Витрати повязані з проведенням судової експертизи, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з Позивача на користь Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 кредит до Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет про стягнення грошових коштів у розмірі 4013507,08 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Сухомлинського, буд. 76, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 кредит (05053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 52/58, ) суму основного боргу у розмірі 158 457,43 грн. (сто пятдесят вісім тисяч чотириста пятдесят сім грн. 43 коп.) та витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 2 500,20 грн. (дві тисячі пятсот грн. 20 коп.), про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 кредит (05053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 52/58, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Сухомлинського, буд. 76, ) витрати на оплату судової експертизи у розмірі 27 470,84 грн. (двадцять сім тисяч чотириста сімдесят грн. 84 коп.), про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 855 049,65 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.01.2019

Суддя ОСОБА_6