ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2515/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2018 р.

( суддя Рудь І.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 12.10.2018 р.)

у справі

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал"

Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

до Товариства з додатковою відповідальністю

"Дніпропетровський завод медустаткування",

м. Дніпро

про стягнення заборгованості з плати за скид понаднормативно

забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу міста

у розмірі 79 993 грн. 27 коп.

за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю

"Дніпропетровський завод медустаткування",

м. Дніпро

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал"

Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

про скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" заборгованість по платі за скид понаднормативно забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу міста за показниками: "завислі речовини", "залізо", "нафтопродукти" та "БСК-5" за період серпень - жовтень 2016 р. у розмірі 79 993 грн. 27 коп.

Товариство з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" звернулося до господарського суду із зустрічним позовом, в якому просить скасувати оперативно-господарську санкцію, застосовану Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради за результатами перевірки та складання акту від 10.10.2016 р., оформлену у формі рахунку № 18788 від 28.02.2017 р. у розмірі 79 993 грн. 27 коп. за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2018 р. первісний позов задоволено повністю - стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради 79 993 грн. 27 коп. плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у комунальну каналізаційну мережу міста, 1 762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовено

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що судом встановлено факт не направлення вказаних документів вимірювання на адресу ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування». Не направлення на адресу ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування» листа-повідомлення та протоколу вимірювання взагалі ставить під сумнів не лише сам факт проведення аналізу відібраних проб у передбачені законодавством строки, а також суму плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за серпень, вересень, жовтень 2016 у розмірі 79 993,27 грн.

При цьому Скаржник зазначає, що КП «Дніпроводоканал» безпідставно не враховано результати аналізу за пробою № 2, а для розрахунку використані показники результаті за пробою № 1 (з більш високими показниками ).

Скаржник наголошує на тому, що фактично саме ПП «НВФ «СВК» є особою, яка несе відповідальність за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, які виявлені під час взяття проб у контрольному колодязі № 1 ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування». А отже, ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування» не може нести відповідальність за ПП «НВФ «СВК» як за субабонента.

Скаржник зазначає, що судом підтверджено, шо законодавством для даного випадку взагалі не визначено поняття «повторність» або «систематичність».

У відзиві на апеляційну скаргу, Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Зокрема, Комунальне підприємство посилається на те, що на підтвердження направлення листа № 7573/2414 від 31.10.2016 р. Позивачем в суді першої інстанції надавався витяг з журналу вихідної кореспонденції . Окрім того, Комунальне підприємство звертає увагу на практику розгляду справ де досліджувалися аналогічні питання з приводу направлення протоколів аналізів. Так зокрема в постанові від 02.05.2018 р. по справі № 904/8186/16 Верховний суд зазначив, що не направлення чи несвоєчасне направлення водоканалом підприємству протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод не може вплинути на ту обставину, що у стічних водах виявлено перевищення забруднюючих речовин, і це не може бути підставою для звільнення від плати за таке порушення.

Крім того, у відзиві Комунальне підприємство посилається на те, що аналіз відібраних проб проводився Відповідачем в період з 10.10.2016 р. по 16.10.2016 р., що вбачається з протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод складеного за результатами проведених досліджень. Тобто в протоколі зазначано загальний час проведення аналізу по всім складовим.

Комунальне підприємство, також вказує на те, що господарський суд дійшов вірного висновку, що наявність перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в одному контрольному колодязі абонента в меншому розмірі, або відсутність такого перевищення не скасовує та жодним чином не впливає на факт перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в іншому контрольному колодязі абонента, в якому концентрація забруднюючих речовин є більшою. Таким чином твердження Відповідача, стосовно того, що Позивачем безпідставно не враховано результати аналізу за пробою № 2 є необгрунтованими.

Також, Комунальне підприємство зазначає про те, що одним із субабонентів є ПП «Наукво-виробнича фірма СВК», яке має свій договір на послуги з водопостачання та водовідведення з КП «Дніпроодвоканал», тобто з Позивачем, та скидає свої стічні води до каналізаційної системи міста через мережі Відповідача якими користується на підставі укладеного з ним договору, згідно з умовами якого Відповідачем на платній основі, було надано ПП «Наукво-виробнича фірма СВК» можливість користування його системою каналізації. Отже, всі посилання Відповідача на ненадання згоди на користування його мережами іншим субабонентам зокрема ПП «Наукво-виробнича Фірма СВК» є необґрунтованими.

За твердженням Позивача умови договору передбачають період за який нараховується плата у випадку повторного перевищення ДК забруднюючих речовин а саме, три календарні місяці. Проте самого визначення поняття повторності чи то систематичності правила не містять. В свою чергу господарськими судами неодноразово розглядалися питання стосовно строку в межах якого повинна визначатися повторність/систематичність перевищення ДК забруднюючих речовин.

ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування» надав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає на безпідставність посилання КП «Дніпроводоканал» на витяг з журналу вихідної кореспонденції, що додатково підтверджує позицію Відповідача про сумнівність проведення аналізу відібраних проб у передбачені законодавством строки, та сам факт проведення аналізу. Посилання КП «Дніпроводоканал» на постанову Верховного Суду у справі № 904/8186/16, ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування» вважає безпідставним, оскільки всі обставини справи необхідно оцінювати в комплексі, а не окремо. В даному випадку КП «Дніпроводоканал» врахував лише ту пробу, яка є більш фінансово прийнятною для нього, проігнорувавши інші обставини справи.

Посилання КП «Дніпроводоканал» на договір укладений між ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування» та ПП «НВФ «СВК» є безпідставним, оскільки, строк дії вказаного договору скінчився майже за рік до дати відібрання проб. ТДВ «Дніпропетровський завод медустаткування» ніколи не мав на своєму балансі жодної КНС, а тому дія п. 3.2. Правил № 129 на нього не розповсюджується. Законодавством для даного випадку взагалі не визначено поняття «повторність» або «систематичність», про що зазначає і суд першої інстанції у своєму рішенні.

У запереченнях на відповідь на відзив , КП «Дніпроводоканал» з приводу направлення протоколу вимірювання, зазначає, що власну кореспонденцію направляє згідно договору укладеного з Укрпоштою. Також на підтвердження направлення відповідного листа, Позивачем в суді першої інстанції надавався витяг з журналу вихідної кореспонденції. В свою чергу в протоколі містяться посилання на нормативні документи, а саме МВВ та КНД у відповідності до вимог яких проведено аналізи та якими і передбачено строки проведення аналізів. З приводу не врахування результатів аналізів проби № 2, Позивач послався на те, що у відповідності до п. 2.5. «Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств», яка є додатком 4 до Правил 129, відбір проб провадиться у будь-яку годину доби з контрольних колодязів усіх випусків стічних вод. З приводу посилань Відповідача на те, що суттєве перевищення ДК забруднюючих речовин мало місце в пробі відібраної з колодязя яким користується ПП «НВФ» СВК, Позивач зазначив, що в суді першої інстанції надавав на вимогу суду копію ату відбору від 10.10.2016 р. та копію протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод відібраних безпосередньо від ПП «Наукво-виробнича фірма СВК», відповідно о яких мало місце мінімальне перевищення ДК забруднюючих речовин порівняно з тими які виявлені у Відповідача. Зі своєї сторони Відповідач як власник мережі до якої приєднано ПП «Наукво-виробнича фірма СВК» дій по відключенню останнього не вчинив. Мало місце два перевищення протягом календарного року, у зв’язку з чим Позивач правомірно нарахував плату за перевищення ДК забруднюючих речовин за три місяці.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л.,Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2018 р. у справі № 904/2515/18 залишено без руху, та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів доплати судового збору.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 17.01.2019 р.

Відповідно ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об’єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції саме в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні 17.01.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 вказаного Кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.10.2014 р. між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради ( Водоканал ) та Товариством з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" (Абонент ) укладено Договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 0338 (далі - договір), відповідно до умов якого Водоканал зобов'язується надавати Абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі – послуги ), а Абонент зобов'язується оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством ( п. 2.1. договору ).

Відповідно до п. 2.2. договору місцем надання послуг Водоканалом Абоненту є Точка розподілу, визначена сторонами в Акті визначення Точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (Додаток № 1 до договору).

Об'єкти Абонента, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в додатку № 2 до договору ( п. 2.3. договору ).

П. 2.4. договору встанолений режим надання послуг Абоненту - безперебійно, за винятком випадків, визначених в п.п. 6.1.4, 6.1.5 та 6.1.6 договору

Надання послуг, відповідно до п. 3.1. договору здійснюється Водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання - та водовідведення, які визначені відповідно до розрахунку об'ємів послуг ( Додаток № 8 договору).

За умовами п. 3.15. договору Абонент на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин у Стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2012 р. "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в Додатку № 4 Договору.

Згідно з п.3.16. договору нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м. Стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нл), обсягом скинутих понаднормативного забруднення Стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення Стічних вод та екологічного стану водойми.

П. 3.18. договору встановлено, що для визначення вмісту забруднень у Стічних водах використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі.

У п. 4.10. договору зазначено, що величина плати за скид Стічних вод у систему водовідведення Водоканалу понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37. Така оплата здійснюється Абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення рахунку.

Відповідно до п. 5.1. договору між Водоканалом та Абонентом встановлюється межа відповідальності за стан і експлуатацію водопровідних мереж згідно Правил № 190, відповідно до Акту визначення Точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж ( Додаток №1 до Договору ) та Генерального плану об’єкту в масштабі 1:500 з нанесенням на ньому водопровідною та каналізаційною мережами та випусками до каналізації Водоканалу.

Водоканал має право проводити технічні та профілактичні огляди водопровідних і каналізаційних мереж абонента, знімати контрольні показники приладів і засобів обліку на них та виявляти нераціональне використання води питної ( п. 6.1.1. договору ).

Згідно з п. 6.1.2. договору Водоканал має право складати акти з приписом щодо усунення порушень Абонентом вимог чинного законодавства у сфері водопостачання, водовідведення та умов Договору при їх виявленні з визначенням строку на їх усунення. Невиконання припису Водоканала, що стосується порушень правил обліку Послуг, - є підставою для нарахувань згідно п. 3.3. Правил № 190.

Акт складається представником Водоканалу і підписується останнім та представником Абонента. Якщо Абонент ( його представник ) відмовляється підписати такий акт, то він підписується представником Водоканалу одноосібно, про що в акті робиться відповідний запис про таку відмову з зазначенням прізвища, посади представника Абонента, який відмовився від підпису. У такому випадку акти обстежень, підписані представником Водоканалу в односторонньому порядку, вважаються дійсними та є підставою для нарахувань об’ємів спожитих послуг.

Відповідно до п. 7.2.5. договору Абонент зобов’язаний забезпечити безперешкодний доступ до мереж, арматури, засобів обліку, розподільних систем та іншого обладнання водопостачання та водовідведення абонента представників водоканалу, за наявності в них відповідного посвідчення, для контролю за технічним станом, за рівнем споживання води питної, а також для виконання відключення і обмеження водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню контролю інженерного обладнання в приміщеннях Абонента.

Абонент зобов'язаний не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у Стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод ( п. 7.2.8. договору ).

Плата за скид понаднормових забруднень, відповідно до п. 3.19. договору стягується за весь об’єм стічних вод, скинутих Абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимої концентрації.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 07.10.2017 р., а в частині їх оплати - до повного виконання ( п. 9.1. договору ).

Сторонами підписано Додаток № 1 до договору “Акт визначення точки розподілу надання послуг та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж” ( т. 1 а. с. 69 ), відповідно до якого границя каналізаційних мереж визначається: по вводу № 1: до колектора діаметр 1000 по вул. Наб. Перемоги; по вводу № 2: ЦСА.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах сторони узгодили у Додатку № 4 до договору ( т. 1 а. с. 72 ).

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 на виконання пп.1.5, 1.6 Правил прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та п. 2.3. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37 (далі Правила № 37 та Інструкція №37), затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила №129).

Пунктом 1.2. Правил 129 визначено, що правила поширюються на комунальне підприємство "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження).

Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають свої стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки підприємств і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення (п. 1.5. Правил 129).

Пунктом 1.9 Правил приймання стічних вод №37 визначено, що кожне підприємство скидає стічні води в каналізаційну систему населеного пункту через окремий випуск з обов'язковим улаштуванням контрольних колодязів, розташованих за межами підприємства в місцях, що мають під'їзні дороги. Об'єднання випусків стічних вод від кількох підприємств дозволяється тільки після контрольного колодязя на випуску кожного підприємства.

Положення аналогічного змісту викладені в пункті 1.7 Правил 129.

Відповідно до п. 2.4. Правил 129 підприємства зобов'язані: укласти договір з Водоканалом відповідно до Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”, Закону України “Про житлово-комунальні послуги” та Правилам № 37 ( п. 2.4.1. Правил 129).

Виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил приймання, договору на надання послуг водопостачання та водовідведення ( п. 2.4.2. Правил 129 ).

Дотримуватись встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках (п. 2.4.4. Правил 129).

П. 2.4. Правил № 37 встановлено, що підприємства зобов'язані дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; надавати працівникам водоканалу необхідну інформацію щодо своєї системи каналізації, допомогу при відборі проб стічних вод підприємства, визначенні режиму їх скиду, обстеженні системи каналізації підприємства та локальних очисних споруд.

Водоканал має право: згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням нормативу плати за очищення та коефіцієнту кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднені при порушенні Правил приймання ( п. 2.1.2. та п. 2.1.3. Правил 129).

Здійснювати позаплановий ( в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі проб обов'язкова (п. 2.1.6. Правил 129).

Підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та документів. Періодичність відбору контрольних проб - не менш, ніж один раз у півроку ( п. 7.7. Правил 129).

Водоканал здійснює контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства згідно плану - графіка, затвердженого керівником Водоканалу ( п. 7.8. Правил 129).

Місцевим господарським судом також встановлено, що представниками Водоканала з метою здійснення контролю якості стічних вод 10.10.2016 р. здійснено відбір проб стічних вод ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування” за адресою вул. Мандриківська, 47, м. Дніпро, про що складено Акт відбору проб стічних вод від 10.10.2016 р. ( т. 1 а. с. 16 ). Акт підписано представником Відповідача без зауважень. Відповідно до відмітки на Акті відбору проб стічних вод від 10.10.2016 р. представник ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування” копію зазначеного Акта отримав.

За результатами проведеного лабораторного аналізу Водоканалом виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача по показникам: завислі речовини, залізо, нафтопродукти, БСК -5, що підтверджується Протоколом вимірювання показників складу та властивостей стічних вод ( т. 1 а. с. 18-19 ).

За твердженням Водоканалу, листом від 31.10.2016 р. № 7573/2414 Абонент був повідомлений про результати лабораторних досліджень разом з копію вказаного протоколу вимірювання показників складу та властивостей стічних вод (т. 2, а. с. 43 ).

На підтвердження направлення вказаного листа на адресу Відповідача за первісним позовом, Водоканал надав витяг з журналу реєстрації вихідних документів за період з 16.09.2016 р. по 30.11.2016 р. ( т. 2, а.с. 155-157 ) та договір № 642/136 від 01.06.2016 р., укладений із Укрпоштою, за яким Водоканал направляє власну кореспонденцію ( т. 2 а. с. 44-46 ).

У подальшому КП “Дніпроводоканал” проведено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за серпень, вересень та жовтень 2016 року на суму 79 993 грн. 27 коп. ( т. 1 а. с. 20 ) та виставлено рахунок № 18788 від 28.02.2017 р. на вказану суму ( т. 1 а. с. 21 ), який ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування” не оплатив.

Підприємства зобов'язані сплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників (п. 2.4.5. Правил 129).

Згідно з п. 2.1 Правил № 37 водоканали мають право, зокрема, пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання.

Підприємство зобов'язано оплатити наданий Водоканалом сформований рахунок у 10 - денний строк з моменту його отримання (п. 7.23. Правил 129).

Предметом спору за первісним позовом є вимоги Водоканалу про стягнення з Абонета плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями у сумі 79 993 грн. 27 коп.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Водоканалу, ТДВ "Дніпропетровський завод медустаткування" звернулося із зустрічним позовом, в якому, просило скасувати оперативно-господарську санкцію, застосовану Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради за результатами перевірки та складання акту від 10.10.2016 р., оформлену у формі рахунку № 18788 від 28.02.2017 р. у розмірі 79 993 грн. 27 коп. за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

В основу оскаржуваного рішення, яким задоволені позовні вимоги за первісним позовом і відмовлено у задоволенні зустрічного позову, покладено висновки місцевого господарського суду про обгрунтованість здійснення Позивачем розрахунку додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимої концентрації складу забруднюючих речовин на підставі результатів основного аналізу за період серпень-жовтень 2016 р. у заявленій сумі та не суперечить законодавству, яке регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із п. "є" ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону Україна "Про охорону навколишнього природного середовища" відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством Україна.

П. 1.5 Правил № 37 встановлено, що на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему каналізації населених пунктів водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, в яких установлюються допустимі концентрації (далі – ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також визначаються місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

Підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу (п. 3.2. Правил 129).

Стічні води, які підлягають прийманню до міської каналізаційної мережі, не повинні містити забруднюючі речовини з перевищенням допустимих концентрацій, установлених місцевими Правилами приймання ( п. 4.2 Правил № 37).

П. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачів зобов'язано дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Як зазначалося раніше, 10.10.2016 р. представниками Водоканала з метою здійснення контролю якості стічних вод здійснено відбір проб стічних вод ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування” за адресою вул. Мандриківська, 47, м. Дніпро, про що складено Акт відбору проб стічних вод від 10.10.2016 р. (т.1 а.с. 16).

Акт підписано представником заводу без зауважень та його примірник отримано представником ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування”, про що свідчить відповідна відмітка на Акті.

Таким чином, як слушно зауважив суд першої інстанції твердження Відповідача за первісним позовом про не отримання копії Акту відбору проб є необґрунтованим та безпідставним.

За п. 7.9. Правил 129 для визначення вмісту забруднень у своїх стічних водах підприємства можуть використовувати як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного іншими лабораторіями, атестованими у даній галузі. Надалі ці результати підприємства можуть використовувати для з'ясування причин надходження забруднень у міські каналізаційні мережі та усунення порушень. При відборі проб на випусках стічних вод підприємство повинно забезпечити присутність своїх представників: відповідальну особу за стан каналізаційних мереж, слюсаря для відкриття кришки колодязя та інших ( п. 7.10. Правил 129 ).

За приписами п. 7.11. Правил 129, які кореспондуються з нормами п. 7.8 Правил № 37, з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у актах (Додатки 3,5), які підписують як представник Водоканалу, так і представник підприємства. В акт відбору проб (додаток 5) обов'язково заносяться дані про попередню обробку проби (консервування). Акти складаються у двох примірниках - для Водоканалу та підприємства. Обов'язково робиться примітка про отримання підприємством свого екземпляра акту. У разі відмові підписати акт представником підприємства останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника підприємства, який відмовився підписати акт. Такий акт має юридичну силу і є підставою длія нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення ДК) ( п. 7.12. Правил 129 ).

За призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи ( п. 7.14. Правил 129 ).

Основний аналіз виконує лабораторія Водоканалу ( п. 7.14.1. Правил 129 ).

Відповідно до п. 4.2. Правил 129 стічні води, які підлягають прийманню до міської каналізаційної мережі, не повинні: містити горючі домішки і розчинені газоподібні речовини, здатні утворювати вибухонебезпечні суміші; містити речовини, які здатні захаращувати (труби, колодязі, решітки або відкладатися на їх поверхнях (сміття, грунті, абразивні порошки та інші грубодисперсні завіси, гіпс, вапно, пісок, металеву та пластмасову стружку, жири, смоли, мазут, пивну дробину, хлібні дріжіджі та інше); містити тільки неорганічні речовини або речовини, які не піддаються біологічному розкладу; і містити речовини, для яких не встановлено; ГДК для води водойм або токсичних речовин, що перешкоджають біологічній очистці стічних і вод, а також речовин, для визначення яких не розроблено методи аналітичного контролю; містити небезпечні бактеріальні, вірусні, і токсичні та радіоактивні забруднення; містити важкоруйнованих біологічно жорстких АПАР; мати температуру вище 40°С; мати рН нижче 6,5 або вище 9,0; мати показник ХСК вище БСК5 більше ніж у 2,5 рази; мати БСК повне, яке не повинно перевищувати його рівня, вказаного у проекті міських очисних споруд каналізації; містити забруднюючі речовини з перевищенням допустимих концентрацій, установлених даними Правилами приймання.

Як встановлено місцевим судом, акт відбору стічних вод від 10.10.2016 містить відмітку про відбір проби для виконання основного аналізу. За результатами проведеного лабораторного аналізу Водоканалом виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача по показникам: завислі речовини, залізо, нафтопродукти, БСК -5, що підтверджується Протоколом вимірювання показників складу та властивостей стічних вод ( т. 1 а. с. 18-19 ).

Перелік визначених інгредієнтів, місця, періодичність відбору проб (графіки) мають бути погоджені підприємствами з Водоканалом, а методики проведення аналізів - з органами державного нагляду з охорони навколишнього природного середовища (державною екологічною інспекцією) (п. 7.4. Правил 129).

П. 7.22. Правил 129 визначений порядок стягнення плати з підприємств за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями: при виявленні перевищення ДК забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, Водоканал: У 15 - денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. Після формування рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби, направляє підприємству листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин з подальшим стягненням у наступному місяці плати за скид понаднормативних забруднень.

При перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств (порівняно з встановленими ДК) і які скидаються у міську каналізаційну мережу, додаткова плата за скид понаднормативних забруднень нараховується за нормативом плати на рівні виробничої собівартості послуг з водовідведення з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативних стічних вод (Упз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (п. 8.5. Правил 129).

Плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення ДК. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК- та двох попередніх) (п. 8.6. Правил 129).

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі стосовно неналежного повідомлення Водоканалом Абонента про результати проведеного аналізу проб та направлення копії протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, то як слушно зазначив суд першої інстанції, врахувавши правову позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 по справі № 904/8186/16 - ненаправлення чи несвоєчасне направлення водоканалом підприємству протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод не може вплинути на ту обставину, що у стічних водах виявлено перевищення забруднюючих речовин, і це не може бути підставою для звільнення від плати за таке порушення.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права ( ч. 7 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спростовуються місцевим господарським судом і доводи Скаржника щодо не врахування Водоканалом результатів аналізу за пробою № 2.

Так, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком господарського суду Дніпропетровської області, що наявність перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в одному контрольному колодязі Абонента в меншому розмірі, або відсутність такого перевищення не скасовує та жодним чином не впливає на факт перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в іншому контрольному колодязі Абонента, в якому концентрація забруднюючих речовин є більшою.

Також, господарським судом було обгрунтовано відхилені заперечення Відповідача за первісним позовом стосовно періоду відібрання проб зазначеного в протоколі з посиланням те, що останній не був позбавлений права відбору проби для виконання паралельного аналізу з метою контролю результатів досліджень, проведених лабораторією Водоканалу, проте вказаних правом не скористався.

Щодо доводів ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування” проти нарахування плати за скид понаднормативних забруднень як за систематичне порушення за три місяці, то суд першої інстанції обгрунтовано послався на надані Позивачем за первісним позовом докази порушення заводом Правил № 129 у травні 2016, які підтверджують факт первинного (попереднього) перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин Відповідачем. У зв'язку з чим Позивач правомірно нарахував плату за три місяці за перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах відібраних 10.10.2016 р.

Стосовно доводів Скаржка викладених в апеляційній скарзі пов’язаних з твердженням ТДВ “Дніпропетровський завод медустаткування” що до системи каналізації заводу здійснюється скид стічних вод не лише самим підприємством, але й сторонніми особами, як на підставі договорів, укладених із КП "Дніпроводоканал", так і в результаті самовільного підключення, зокрема, ПП "Науково-виробнича фірма "СВК", то як вірно вказав суд першої інстнації, що саме Відповідач, на якого вказаними умовами договору та приписами Правил покладений обов’язок нести відповідальність за якість стічних вод, повинен бути зацікавлений у належному договірному оформленні правовідносин із абонентами, які здійснюють скид стічних вод у його каналізаційну мережу.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпропетровський завод медустаткування" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2018 р. у справі № 904/2515/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22.01.2019 р.

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя                                                             І. Л. Кузнецова

Суддя                                                                                 Л. П. Широбокова