ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" січня 2019 р. м. Київ Справа № 911/488/17

за скаргою Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на дії державного виконавця

у справі № 911/488/17

за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», Київська обл., м. Вишгород

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінету Міністрів України, м. Київ

та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

про стягнення ,61 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ДП «Енергоринок»: Деревинська О.М.;

від Департаменту ДВС МЮУ: Рекашова А.М.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 18.04.2017 у справі № 911/488/17 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з ДП «Регіональні електричні мережі» на користь ДП «Енергоринок» ,93 грн. основного боргу, 159800822,90 грн. пені, 1316165,32 грн. штрафу, 19267234,09 грн. 3% річних, 87036152,37 грн. інфляційних втрат та 240000,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 10.05.2017 господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

13.12.2018 до господарського суду Київської області від ДП «Регіональні електричні мережі» надійшла скарга № Д1-04/204 від 11.12.2018 на дії державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 55256821 при примусовому виконанні наказу від 10.05.2017 № 911/488/17 (вх. № 252/18).

Ухвалою суду від 17.12.2018 розгляд вказаної скарги призначено в судовому засіданні 15.01.2019.

02.01.2019 до суду надійшов відзив ДП «Енергоринок» від 28.12.2018 № 01/44-17584 (вх. № 73/19) на подану скаргу ДП «Регіональні електричні мережі».

10.01.2019 до суду надійшли письмові пояснення ВПВР УДВС МЮУ від 28.12.2018 № 22526821/20.1/21 (вх. № 423/19) по суті поданої скарги ДП «Регіональні електричні мережі».

15.01.2019 в судове засідання з'явились представники ДП «Енергоринок» та Департаменту ДВС МЮУ. Інші учасники у справі повноважних представників в судове засідання не направили.

Розглянувши подану скаргу ДП «Регіональні електричні мережі», відзив та пояснення інших учасників у справі по суті скарги, заслухавши представників учасників у справі суд зазначає таке.

У поданій скарзі скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 10.05.2017 № 911/488/17; зобов'язати державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України здійснювати виконавче провадження № 55256821 з урахуванням приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зокрема скаржник зазначає, що ДП «Регіональні електричні мережі» є боржником у виконавчому провадженні № 55256821 щодо примусового виконання наказу від 10.05.2017 № 911/488/17.

При цьому щодо ДП «Регіональні електричні мережі» порушено провадження у справі про банкрутство (ухвала господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № 911/4610/15), про що було повідомлено державного виконавця листом від 07.12.2017 № 02/83, у зв'язку з чим боржник перебуває в особливому правовому режимі і норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі також: «Закон про банкрутство») щодо боржника є пріоритетними по відношенню до інших норм законодавства.

Як вказує скаржник, з отриманої виписки з банківського рахунку від 07.12.2018 встановлено, що ВПВР ДВС МЮУ платіжним дорученням було списано з рахунку боржника 865,03 грн.

Отже з позиції скаржника, вказаними діями державного виконавця порушено положення ст. 16, 19, 22 Закону про банкрутство, оскільки відповідні дії вчинено поза межами банкрутної процедури, тобто без відповідної ухвали суду та участі розпорядника майна боржника.

Заперечуючи проти поданої скарги ДП «Енергоринок» та ВПВР УДВС МЮУ зазначають про відсутність підстав для задоволення поданої скарги, оскільки державним виконавцем в межах відповідного виконавчого провадження дотримано вимог законодавства та відповідні дії вчинені з урахуванням положень Закону про банкрутство, зокрема з повідомленням розпорядника майна ДП «Регіональні електричні мережі» арбітражного керуючого Сольського В.С. про намір здійснити списання вказаних коштів.

Так, згідно абз. 4 ч. 15 ст. 16 Закону про банкрутство, з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно поданих матеріалів судом не встановлено обставин накладення державним виконавцем арешту в межах виконавчого провадження № 55256821, відповідні обставини скаржником не доведені, отже твердження скаржника про порушення державним виконавцем абз. 4 ч. 15 ст. 16 Закону про банкрутство не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону про банкрутство, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Частиною 1 статті 19 Закону про банкрутство встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до частини 3 тієї ж статті визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Згідно ч. 5, 6 ст. 19 Закону про банкрутство, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Пунктом 15 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)» встановлено, що статтею 19 Закону врегульовано правовідносини, пов'язані із застосуванням мораторію на задоволення вимог кредиторів, який має на меті зупинення виконання грошових зобов'язань конкурсних кредиторів та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення їх виконання.

Цією статтею розширено порівняно з попередньою редакцією Закону правові наслідки введення відповідного мораторію. Зокрема, зупиняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги до боржника (у тому числі на предмет застави), зупиняється перебіг строку позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми. Виконання грошових зобов'язань, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється під контролем арбітражного керуючого, а виконання майнових зобов'язань - під контролем господарського суду шляхом винесення відповідної ухвали у справі про банкрутство про звернення стягнення на майно боржника.

Вказане вище свідчить про те, що виконання боржником грошових зобов'язань, на які не поширюється дія мораторію, в тому числі примусове стягнення органом ДВС грошових коштів з рахунків боржника в межах виконавчого провадження, здійснюється під контролем арбітражного керуючого розпорядника майна.

Державним виконавцем під час здійснення зазначеного виконавчого провадження було встановлено, що вимоги стягувача є поточними в розумінні Закону про банкрутство та на дані вимоги не поширює дію мораторій на задоволення вимог кредиторів.

З наданих державним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що листом від 03.12.2018 № 55256821/20.1/12 ВПВР УДВС МЮУ повідомило розпорядника майна ДП «Регіональні електричні мережі» арбітражного керуючого Сольського В.С. про намір здійснити списання коштів з рахунків боржника, відкритих у наступних фінансових установах: АТ «Ощадбанк», АТ «Кредит Дніпро», АБ «Кліринговий дім».

В подальшому, як вбачається з виписки з рахунку боржника в АТ «Ощадбанк», 07.12.2018 було здійснено списання грошових коштів у сумі 865,03 грн. за платіжною вимогою органу ДВС.

Таким чином судом встановлено, що органом ДВС на виконання вимог ч. 5, 6 ст. 19 Закону про банкрутство було повідомлено розпорядника майна ДП «Регіональні електричні мережі» арбітражного керуючого Сольського В.С. про намір здійснити списання коштів з рахунків Боржника, отже відсутнє порушення державним виконавцем вимог Закону про банкрутство при вчиненні вказаної виконавчої дії, про яке зазначає скаржник у скарзі та відсутнє порушення прав скаржника.

Згідно зі ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ДП «Регіональні електричні мережі» № Д1-04/204 від 11.12.2018 (вх. № 252/18) на дії державного виконавця.

Керуючись ст. 232-235, 255, 339, 342-345, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги ДП «Регіональні електричні мережі» № Д1-04/204 від 11.12.2018 (вх. № 252/18) на дії державного виконавця.

2. Копії ухвали надіслати учасникам у справі та Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 21.01.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний