ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/454/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/454/18

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Курорт-1"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1)ОСОБА_3; 2) ОСОБА_4; 3)ОСОБА_5; 4) ОСОБА_6

про визнання права власності на нерухоме майно, -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_7, ордер серія ОД №386607 від 05.03.2018р.

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: ОСОБА_8 - представник ОСОБА_6, довіреність від 25.06.2018р. №667, посвідчення №1513; ОСОБА_4 особисто, ОСОБА_9 - представник ОСОБА_4, ордер ОД №208296 від 15.05.2018р., посвідчення №1460 від 11.05.2006р.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Курорт-1" з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області визнати за позивачем право власності на 1/5 від 1/2 будівлі спального корпусу (літ "З"), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 11.06.2009р. (1/10 будівлі спального корпусу (літ "З"), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 11.06.2009р.).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 30.01.2018р. позивачем, який є власником частки у статутному капіталі відповідача у розмірі 20%, подано заяву про вихід зі складу учасників ТОВ "Інвест-Курорт-1". Проте, після виходу позивача зі складу учасників товариства, останнім не прийнято рішення про передачу позивачу належної йому частки у статутному капіталі товариства, що становить спірне нерухоме майно.

У відзиві на позовну заяву за вх.№7666/18 від 06.04.2018р. відповідач повідомив господарський суд, що із обставинами справи, які викладені позивачем у позовній заяві, відповідач погоджується та визнає їх, проти таких не заперечує, та повідомив, що не має доказів для подачі до суду, які би спростовували обставини справи чи законність вимог позивача. При цьому відповідач зазначає, що не має наміру обмежувати гарантоване чинним законодавством України та Статутом відповідача право позивача на вихід зі складу засновників (учасників) товариства. 30.01.2018р. позивачем направлено на адресу відповідача прохання про скликання позачергових Загальних зборів учасників відповідача, на які було запропоновано винести питання щодо передачі у власність позивачу спірного майна. На підставі цього головою ТОВ «Інвест-Курорт-1» повідомлено про скликання 19.02.2018р. позачергових Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» із включенням до порядку денного питання щодо виходу позивача зі складу учасників товариства та повернення йому в натуральній формі частки в статутному капіталі. Загальні збори учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» 19.02.2018р. не відбулись у зв'язку з неявкою та умисними діями для перешкоджання проведенню позачергових Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» учасниками, які у сукупності володіють часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 60% - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

02.05.20108р. господарським судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3; залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4; залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5.

У поясненнях третіх осіб щодо позову ОСОБА_1 за вх.№9542/18 від 14.05.2018р. треті особи (ОСОБА_4 та ОСОБА_5.) просять відмовити у задоволенні позову із посиланням на те, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Отже, на думку третіх осіб, учасник, який виходить з ТОВ, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства, а виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі виключно за домовленістю між учасником та товариством, що вирішується на загальних зборах учасників товариства.

24.05.2018р. за вх.№1054/18 ОСОБА_6 звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Курорт-1" з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, в якому просить господарський суд Одеської області скасувати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Курорт-1", оформлене протоколом від 02.04.2016р. у зв'язку з порушенням порядку їх скликання.

Ухвалою від 29.05.2018р. позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_6 і додані до неї документи у справі №916/454/18 повернуто без розгляду.

Ухвалою від 08.06.2018р. провадження у справі №916/454/18 зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного провадження.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.07.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 29.05.2018р. у справі №916/454/18 - без змін.

Постановою Верховного Суду ухвалу господарського суду Одеської області від 29.05.2018р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.07.2018р. у справі №916/454/18 залишено без змін.

Ухвалою від 10.12.2018р. провадження у справі поновлено.

17.12.2018р. за вх.№2-6347/18 господарським судом одержано клопотання про призначення експертизи, згідно з яким позивач просить суд призначити у справі будівельно-технічну та будівельно-оціночну експертизи.

Ухвалою від 17.1.2018р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_6.

У поясненнях третьої особи на позов ОСОБА_1 до ТОВ «Інвест-Курорт-1» про визнання права власності на нерухоме майно за вх.№26158/18 від 19.12.2018р. третя особа (ОСОБА_6.) просить суд у задоволенні позову відмовити із посиланням на те, що у позивача не виникло право на звернення до суду. Третя особа зазначає, що позивач не вносив ніякого майна в натуральній формі як внесок до статутного капіталу відповідача, він лише купив свою частку в розмірі 20% у статутному капіталі ТОВ «Інвест-Курорт-1», а відтак відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про господарські товариства» та п.11.5 Статуту Товариства, відсутні правові підстави для повернення йому будь-якого нерухомого або іншого майна в натуральній форм, ОСОБА_1 може вимагати лише виплати грошової вартості своєї частки, однак така виплата може проводитися протягом 12 місяців і в будь-якому випадку - не раніше затвердження звіту Товариства за 2018 рік. Також третя особа зазначає, що чинним законодавством та положеннями Статуту Товариства передбачено, що виплата частки учаснику при його виході зі складу Товариства проводиться протягом 12 місяців з дня виходу такого учасника з Товариства та після затвердження фінансового звіту за рік, в якому позивач вийшов з Товариства, тобто після затвердження звіту Товариства за 2018 рік. Ані чинним законодавством, ані Статутом Товариства не передбачено обов'язок Товариства виплатити особі, яка вийшла зі складу учасників Товариства, вартість належної йому частки в строки коротші ніж зазначено вище. Оскільки відповідно до закону у Товариства відсутній обов'язок здійснити виплату на користь ОСОБА_1 за його першим бажанням, то відсутній і самий факт порушення прав позивача, що, на думку третьої особи, виключає можливість задоволення його позову. За посиланнями третьої особи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство та діюча редакція статуту Товариства передбачає строк до 01.03.2019 р. для розгляду вимоги ОСОБА_1 про виплату вартості належної йому частки у статутному капіталі Товариства. Будь-яких доказів про те, що Товариство та його учасники надали згоду на виплату ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства у натуральній формі, матеріали справи не містять. Таким чином, на думку третьої особи, на даний час ОСОБА_1 має право виключно на виплату йому у грошовому еквіваленті вартості належної йому частки у статутному капіталі Товариства. Також третя особа зазначає, що вирішення питання про виплату учаснику, що вийшов зі складу Товариства належної йому частки у статутному капіталі останнього в натуральній формі належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства, тому суд не може собою замінювати загальні збори учасників Товариства та вирішувати питання, що входять до їх виключної компетенції. Більш того, суд не може позбавити Товариство, яке є самостійним суб'єктом господарських відносин, права на належне йому майно без волевиявлення вказаного Товариства та передати це майно у власність іншої особи. У будь-якому разі, під час вирішення питання про виплату ОСОБА_1 вартості належної йому частки у статутному капіталі Товариства у грошовій чи в натуральній формі повинні враховуватися не лише активи Товариства, а також і пасиви - борги та зобов'язання які Товариство має перед третіми особами. Позивач у своєму позові ніяким чином не зазначає та не надає докази на підтвердження того, що вартість його частки у статутному капіталі Товариства станом на дату його виходу зі складу учасників Товариства з вирахуванням існуючих зобов'язань Товариства становить саме 1/5 від 1/2 частини будівлі спального корпусу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У підготовчому засіданні 19.12.2018р. господарським судом постановлено ухвалу у протокольній формі про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі експертизи.

У запереченнях на пояснення третьої особи щодо позову за вх.№26781/18 від 28.12.2018р. позивач зазначив, що Статутом відповідача встановлений місячний термін для виходу учасників із товариства, який було дотримано позивачем. Оскільки ст.148 ЦК України надає можливість встановити статутними документами товариства з обмеженою відповідальністю інший строк щодо виходу учасника з товариства, в Статуті відповідача закріплено місячний строк щодо виходу учасника, посилання третьої особи на положення п.п.4.15, 4.12 постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016р. №25 є необґрунтованими. Позивач вважає помилковими твердження третьої особи про те, що позивач не має правових підстав вимагати повернення йому в натуральній формі належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Інвест-Курорт-1», такі твердження не узгоджуються з положеннями ст.144 ЦК України. Можливість повернення внеску до статутного капіталу в натуральній формі передбачена ст.54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній станом на момент подачі позову, Статутом відповідача тощо. Загальні збори з приводу розгляду питання щодо виходу позивача зі складу учасників відповідача не відбулись, будь-якого рішення з цього питання не прийнято.

Представник позивача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 14.01.2019р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті просили суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач та треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судове засідання щодо розгляду справи по суті 14.01.2019р. не з'явилися та про причини свого нез'явлення суд не повідомили. При цьому, із врахуванням того, що вказані особи не викликалися господарським судом у судове засідання щодо розгляду справи по суті, що у матеріалах справи наявні письмові позиції щодо позову, як відповідача, так і третьої особи ОСОБА_5, що встановлений вимогами ГПК України строк розгляду даної справи закінчується 21.01.2019р., господарський суд визнав за можливе розняти справу за відсутністю відповідача та третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судове засіданні.

Окрім того, господарський суд звертає увагу на те, що ухвала суду про оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті на 14.01.2019р. оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.12.2018р., тому, відповідач та треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_3, як зацікавлені особи, не були позбавлені можливості отримувати інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 14.01.2019р. за участю представників позивача та третіх осіб судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справ та заслухавши пояснення представників учасників справи, господарським судом встановлено:

Відповідно до Свідоцтва про право власності на 1/2 частину спального корпусу від 11.06.2009р. серія НОМЕР_1 об'єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому належить ТОВ «Інвест-Курорт-1».

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23974110 від 28.09.2009р. ТОВ «Інвест-Курорт-1» на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 будівлі спального корпусу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 18.02.2016р. №185, який укладений між ОСОБА_10, від імені якої діє ОСОБА_11, та ОСОБА_1, ОСОБА_1 набув право власності на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Курорт-1» у розмірі 20%, що складає 1 380 000 грн.

Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» від 02.04.2016р., яке оформлено протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» №02/04/2016, погоджено рішення учасника ТОВ «Інвест-Курорт-1» ОСОБА_10 відступити належну їй частку у розмірі 20%, що становить 1 380 000 грн. в статутному капіталі ТОВ «Інвест-Курорт-1», ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Інвест-Курорт-1» від 18.02.2016р. та її вихід зі складу учасників Товариства, а також прийнято до складу учасників Товариства ОСОБА_1 та внесено відповідні зміни до Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1».

Відповідно до Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» в редакції від 03.06.2016р. засновниками Товариства є: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно з п.3.2 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» для забезпечення діяльності Товариства створено Статутний капітал у розмірі 6 900 000,00 грн.

Відповідно до п.4.1 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» для забезпечення діяльності Товариства створений Статутний капітал Товариства у розмірі 6 900 000 грн. за рахунок внеску до Статутного капіталу Товариства 1/2 частини будівлі спального корпусу (літ. 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п.4.2 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» розподіл Статутного капіталу Товариства між учасниками відбувається наступним чином:

- Фізична особа - ОСОБА_1 володіє часткою вартістю 1 380 000 грн., що відповідає 20% Статутного капіталу Товариства;

- Фізична особа - ОСОБА_3 володіє часткою вартістю 1 380 000 грн., що відповідає 20% Статутного капіталу Товариства;

- Фізична особа - ОСОБА_4 володіє часткою вартістю 2 760 000 грн., що відповідає 40% Статутного капіталу Товариства;

- Фізична особа - ОСОБА_5 володіє часткою вартістю 1 380 000 грн., що відповідає 20% Статутного капіталу Товариства.

Відповідно до п.1.4 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» учасник може вийти з Товариства, попередивши про це інших учасників шляхом подання заяви за один місяць до виходу.

Згідно з п.10.5 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» до кола питань, які є виключною компетенцією Загальних Зборів Учасників належать, зокрема, прийняття рішення щодо будь-яких дій стосовно майна, переданого Товариству Учасниками у власність як вклад до Статутного капіталу.

Відповідно до п.10.6 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» питання, віднесені до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників Товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу Товариства.

Згідно з п.10.7 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» Загальні збори скликаються Головою Товариства за необхідністю, але не рідше одного разу на рік. Учасники повідомляються за 30 днів письмово або засобами телефонного зв'язку з зазначенням часу і місця проведення Зборів та порядку денного. Збори затверджують порядок денний зборів. Будь-хто з Учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на Зборах Учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку Зборів.

Відповідно до п.10.9 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» позачергові Загальні Збори Учасників скликаються Головою Товариства у випадках виходу Учасника (Учасників) з Товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення Статутного капіталу або у разі неплатоспроможності Товариства.

Згідно з п.11.5 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» при виході учасника з Товариства майно, передане учасником як внесок до Статутного капіталу, повертається йому в натуральній формі в строк до 12 місяців з дня виходу учасника із Товариства. При наявності згоди учасника, що виходить з Товариства, йому може бути виплачена вартість частини майна Товариства, пропорційно його частці у Статутному капіталі. Виплата проводить після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Вартість частини майна, що пропорційна частці учасника у Статутному капіталі визначається в порядку, передбаченому рішенням Загальних зборів учасників на одну із звітних дат протягом 12 місяців із дня прийняття рішення про вихід цього учасника. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частина прибутку, одержаного товариством у даному році до моменту його виходу.

30.01.2018р. позивач звернувся до відповідача із нотаріально посвідченою заявою, згідно з якою повідомив про припинення своєї участі у складі учасників (засновників) ТОВ «Інвест-Курорт-1» у строки, визначені Статутом та чинним законодавством України та просив повернути йому вклад (внесок), що складає 20% статутного капіталу ТОВ «Інвест-Курорт-1», повністю в натуральній формі шляхом передання у власність майна, а саме: 1/10 будівлі спального корпусу (літ. «З»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ТОВ «Інвест-Курорт-1» на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 11.06.2009р., за актом приймання-передачі майна, підписаним в день виходу зі складу учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» ОСОБА_1 з однієї сторони, та уповноваженою ТОВ «Інвест-Курорт-1» особою, з іншої сторони із нотаріальним посвідченням справжності підписів на ньому.

Протоколом №19/02/18 учасників (засновників) ТОВ «Інвест-Курорт-1» від 19.02.2018р. представником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 засвідчено факт не проведення позачергових Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «Інвест-Курорт-1», призначених на 19.02.0018р., які були скликані у зв'язку з виходом учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» ОСОБА_1 (28.02.2018р.) та ОСОБА_3

Згідно з вказаним протоколом від 19.02.2018р. до порядку денного зборів серед іншого було включено питання повернення ОСОБА_1 в натуральній формі майна, переданого ОСОБА_1 ТОВ «Інвест-Курорт-1» як внесок до статутного капіталу, а саме: 1/5-ту 1/2 будівлі спального корпусу (літ. «З»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ТОВ «Інвест-Курорт-1» на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 11.06.2009р., тобто фактично 1/10 будівлі спального корпусу (літ. «З»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ТОВ «Інвест-Курорт-1» та Одеській національній юридичній академії шляхом передачі у власність за актом приймання-передачі.

У листі від 28.02.2018р. позивач звернувся до відповідача про повернення майна у натуральній формі, що було передано позивачем як внесок до статутного капіталу ТОВ «Інвест-Курорт-1».

У листі від 01.03.2018р. відповідач повідомив позивача, що відповідно до Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» та положень чинного законодавства України директор ТОВ «Інвест-Курорт-1» не уповноважений здійснювати передачу нерухомого майна шляхом підписання акту приймання-передачі майна у зв'язку із виходом позивача зі складу учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» без належного уповноваження на те рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» про передачу позивачу такого майна.

В матеріалах справи також наявні:

- протокол реєстрації учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» для участі у позачергових загальних зборах, призначених на 26.02.2018р., з якого вбачається, що позивач з'явився на зазначені збори;

- повідомлення про призначення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» на 13.04.2018р.;

- список згрупованих поштових відправлень;

- витяг з офіційного сайту Укрпошти з відстеження поштового відправлення №465;

- протокол реєстрації учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» для участі у позачергових загальних зборах, призначених на 13.04.2018р., з якого вбачається, що позивач з'явився на зазначені збори.

При цьому позивачем також надано до суду лист від 30.01.2018р. про необхідність скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» та прохання скликати та провести загальні збори учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» не пізніше дати виходу позивача зі складу учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1», який адресований учасникам ТОВ «Інвест-Курорт-1» та не містить підпису ОСОБА_1 Будь-яких доказів надіслання/вручення вказаного листа до суду не надано.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015р. у справі №6-318цс15 та постанові Верховного Суду від 21.11.2018р. у справі №920/615/16.

Окрім того, Верховний Суд України у постановах від 14.09.2016р. у справі № 6-1219цс16, від 24.05.2017р. у справі № 6-1388цс16, від 26.10.2016р. у справі № 6-1625цс16, від 13.09.2017р. у справі № 761/32495/15-ц, від 12.10.2016р. у справі № 6-504цс16 зазначив, що ст.392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Предметом спору у даній справі є визнання права власності на частину нерухомого майна відповідача пропорційно розміру частки позивача у статутному капіталі відповідача.

Так, підставою звернення позивача до суду з даним позовом є обставини виходу позивача зі складу учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» на підставі відповідної заяви про вихід, яку подано відповідачу 30.01.2018р., а також обставини не прийняття відповідачем після виходу позивача зі складу учасників товариства рішення про передачу позивачу належної йому частки у статутному капіталі товариства, що становить спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.148 ЦК України в редакції станом на 30.01.2018р., учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню.

Згідно з ч.2 ст.148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції станом на 30.01.2018р. при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Положеннями п.11.5 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» передбачено передачу учаснику при виході з товариства в натуральній формі майна, яке передане ним як внесок до статутного капіталу товариства, в строк до 12 місяців з дня його виходу.

При цьому положення Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» не містять умов щодо передачі особі при виході зі складу учасників товариства майна у натуральній формі за умови невнесення ним такого майна до статутного капіталу.

Між тим, як вище встановлено господарським судом позивач набув право власності на частку в статутному капіталі відповідача у розмірі 20%, що становить 1 380 000 грн., на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 18.02.2016р. №185, який укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_1

Рішенням загальних зборів учасників відповідача, оформленим протоколом №02/04/2016 ввід 02.04.2016р., погоджено відступлення ОСОБА_10 ОСОБА_1 частки в статутному капіталі ТОВ «Інвест-Курорт-1» у розмірі 20% та прийнято позивача до складу учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1».

Тобто у 2016 році позивач став власником частки у статутному капіталі відповідача у розмір 20%, що становить 1 380 000 грн., яка станом на цей період вже існувала і була створена (внесена) у попередні періоди часу.

При цьому набуття учасником товариства права на частку у статутному капіталі здійснюється за загальним правилом набуття права власності, відповідно до положень ст.328 ЦК України на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів.

Під час застосування положень Цивільного кодексу України щодо набуття права власності на частку у статутному капіталі як складову корпоративних прав слід зазначити, що право на частку може набуватись при утворенні товариства шляхом внесення засновником або в подальшому під час відступлення частки учасником товариства іншій особі за правочином.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі №902/710/16.

У спірних правовідносинах набуття позивачем права власності на частку у статутному капіталі відповідача відбулось за відповідним правочином купівлі-продажу частки.

При цьому доказів внесення позивачем будь-якого майна до статутного капіталу відповідача до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, враховуючи, що фактично спірне майно позивачем до статутного капіталу відповідача не передавалось, господарський суд вважає, що у відповідача відсутній обов'язок передачі позивачу при виході зі складу учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» частини нерухомого майна ТОВ «Інвест-Курорт-1» пропорційно розміру частки позивача у статутному капіталі відповідача.

При цьому вирішення питань щодо будь-яких дій стосовно майна, переданого відповідачу учасниками у власність як вклад до статутного капіталу за положеннями Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» відноситься до виключної компетенції Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» та не може бути передано ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Таким чином для реалізації позивачем свого права на отримання частини майна відповідача в натуральній формі необхідно прийняття відповідного рішення Загальними зборами учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1». За відсутності такого рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» відповідач позбавлений можливості передачі частини майна товариства у власність позивача.

Окрім того, положеннями Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» передбачено передачу учаснику при виході з товариства в натуральній формі майна, яке передане ним як внесок до статутного капіталу товариства, в строк до 12 місяців з дня його виходу.

За положеннями п.11.4 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» учасник може вийти з Товариства, попередивши про це інших учасників шляхом подання заяви за один місяць до виходу.

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення своєї участі у складі учасників ТОВ «Інвест-Курорт-1» 30.01.2018р., встановлений п.11.4 Статуту ТОВ «Інвест-Курорт-1» місячний строк становить до 28.02.2018р., а отже строк на повернення учаснику при виході майна в натуральній формі, яке передано ним як внесок до статутного капіталу відповідача становить до 28.02.2019р.

Водночас з даним позовом до суду позивач звернувся 14.03.2018р.

Враховуючи такі обставини господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Отже, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив здійснити захист його права, зокрема, шляхом визнання права власності на частину нерухомого майна відповідача пропорційно частки позивача у статутному капіталі відповідача у зв'язку із виходом позивача зі складу учасників відповідача. Водночас зобов'язання товариства щодо передачі учаснику майна у натуральній формі у разу його виходу зі складу учасників виникає лише у разі внесення ним такого майна до статутного капіталу товариства, а також протягом 12 місяців з дня виходу позивача з товариства.

Враховуючи, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право.

З огляду на вищевикладене, враховуючи не доведення позивачем порушення з боку відповідача його права на одержання в натуральній формі частки майна відповідача пропорційно розміру частки позивача в статутному капіталі ТОВ «Інвест-Курорт-1», господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог про визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

2.Судові витрати щодо сплати судового збору покласти на ОСОБА_1.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 17 січня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець