Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я.- головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,
секретар судового засідання - Овчарик В. М.,
за участю представників:
позивача - Твердохлєбова Є. Г. (в.о. генерального директора за наказом №30 від 23.03.2018), Симон О. Ю. (в.о. генерального директора за наказом №30 від 23.03.2018),
відповідача-1 - Гарматіна К. В. (адвокат),
відповідача-2 - не з'явилися,
третьої особи-1 - не з'явилися,
третьої особи-2 - не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
про розподіл судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"
до 1) Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал",
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно - виробнича фірма "РЕЗЕРВ"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"
про зобов'язання вчинити дії,
Так, ПрАТ "АК "Київводоканал" заявлено до стягнення з позивача судові витрати у сумі 6000 грн., на підтвердження понесення яких заявником надано копію акта від 13.12.2018 приймання-передачі наданих послуг №1 до додаткової угоди від 28.11.2018 №214/12/16-У-18 до договору про надання правової допомоги від 25.10.2018 №1322/12/16-18. Матеріали справи також містять копію додаткової угоди від 28.11.2018 №214/12/16-У-18 до договору про надання правової допомоги від 25.10.2018 №1322/12/16-18 та копію калькуляції вартості послуг виконавця як невід'ємної частини цієї додаткової угоди. Крім того, 11.01.2019 заявником долучено до матеріалів справи копію платіжного доручення від 21.12.2018 №4842 про оплату послуг на суму 6000 грн. згідно акта від 13.12.2018.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.12.2018 сума 6000 грн., заявлена Компанією до стягнення з позивача, складається із: 3000 грн. - вартість представництва інтересів ПрАТ "АК "Київводоканал" у судовому засіданні Касаційного господарського суду, яке відбулося 04.12.2018; 3000 грн. - вартість представництва інтересів ПрАТ "АК "Київводоканал" у судовому засіданні Касаційного господарського суду, яке відбулося 11.12.2018.
При цьому представником у суді касаційної інстанції був адвокат Адвокатського об'єднання "Андрій Кравець та Партнери" Кулеба Андрій Михайлович, повноваження якого підтверджуються ордером серії КС №394201 від 25.10.2018 та свідоцтвом від 05.09.2018 №6858/10 про право на заняття адвокатською діяльністю.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Верховний Суд, розподіляючи витрати, понесені ПрАТ "АК "Київводоканал" на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані додаткова угода від 28.11.2018 №214/12/16-У-18, акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.12.2018 та платіжне доручення від 21.12.2018 №4842 про оплату послуг на суму 6000 грн. в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а відповідна заява про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції міститься у відзиві ПрАТ "АК "Київводоканал" на касаційну скаргу (наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 по справі №910/9111/17 (за участю ПрАТ "АК "Київводоканал") та від 11.12.2018 по справі №910/2170/18).
Отже, враховуючи складність справи та надані послуги, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ПрАТ "АК "Київводоканал" про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ТОВ "Карбон ЛТД" витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 6000 грн.
Керуючись статтями 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання цієї постанови.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя Ю. Я. Чумак
Судді Т. Б. Дроботова