СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа № 905/1526/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від позивача - Єфременко О.О. - на підставі довіреності від 08.06.2018р. №14-20;

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України", м. Київ, (вх.№1227 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 (суддя Курило Г.Є., ухвалене в м.Харків об 11:27год., дата складення повного тексту - 15.11.2018р.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго", Донецька область, м. Краматорськ

про стягнення 222212,01грн.

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2018р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" про стягнення 222212,01грн., з яких: пеня в сумі 208527,82грн. та 3% річних в сумі 13684,19грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1077/15-ТЕ-6 від 27.11.2014р., що і стало підставою для нарахування 3% річних та пені.

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 відмовлено повністю в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" про стягнення 222212,01грн., з яких: пеня в сумі 208527,82грн., 3% річних в сумі 13684,19грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що стягнення з відповідача санкцій, передбачених договором та нормами Цивільного кодексу України, після набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", до моменту створення Реєстру та надання боржнику можливості реалізувати свої права, щодо включення його до Реєстру та проведення відповідної процедури списання заборгованості, не є правомірним, адже позбавлятиме боржника законодавчих гарантій, встановлених цим Законом і позивачем не було доведено суду наявність у нього правових підстав для нарахування відповідачу заходів відповідальності за умови відсутності суми основного боргу, у зв'язку із невиконанням ним імперативної норми України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" в частині списання нарахованих сум.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодились та звернулись до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, зокрема, Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", статей 598-599 Цивільного кодексу України, та без дослідження всіх істотних обставин справи.

Апелянт наголошує на тому, що на даний час, підприємство відповідача не є учасником процедури врегулювання заборгованості, а отже порядок списання неустойки (штраф, пеня), та 3% річних, передбачений частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не може бути застосований до відповідача. Отже, виходячи з аналізу положень статті 1-3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", учасниками процедури врегулюванні заборгованості (що включає у себе у тому числі і списання заборгованості) є теплопостачальні та теплогенеруючі підприємства, включені до реєстру, проте, з огляду на те, що на даний час реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості перебуває на стадії формування, а відповідач не включений до реєстру, то списання заборгованості є неправомірним, а відмова у задоволенні позовних вимог у даній справі - незаконною.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18; встановлено відповідачу у справі строк до 29.12.2018р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 09.01.2018р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2018р. виправлено допущену в пункті 3 резолютивної частини ухвали від 05.12.2018р. описку; постановлено викласти пункт 3 резолютивної частини ухвали від 05.12.2018р. в наступній редакції: "Призначити справу до розгляду на 09.01.2019р. о 15:00год.; засідання відбудеться у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, каб. №105."

27.12.2018р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№2787), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України", рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019р. у зв'язку із відпусткою судді Гези Т.Д. для розгляду справи №905/1526/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки свого представника відповідач суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 09.01.2019р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, а відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановленого господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.11.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1077/15-ТЕ-6 (надалі - договір т.1 а.с.17-22), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (пункт 1.1 договору).

За умовами пункту 1.2 договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до пункту 2.1. договору сторони погодили, продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 50145,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме, І квартал 24550,0 тис. куб. м: січень 8045,0 тис. куб. м, лютий - 8165,0тис. куб. м, березень 8340,0 тис. куб. м; ІІ квартал - 5005,0 тис. куб. м: квітень 5005,0 тис. куб. м., травень 0 тис. куб. м, червень 0 тис. куб. м; ІІІ квартал 0 тис. куб м; ІV квартал 20590,0 тис. куб. м: жовтень 4540,0 тис. куб. м; листопад 7660,0 тис. куб. м; грудень 8390,0 тис. куб. м.

Пунктами 3.3 - 3.4 договору визначено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом (пункт 5.1 договору).

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

До договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. №1077/15-ТЕ-6 сторонами було укладено ряд додаткових угод, зокрема:

- додатковими угодами №1 від 30.03.2015р., №3 від 29.07.2015р. та №5 від 21.10.2015р. умови вказаного договору змінено, зокрема пункт 5.2, яким встановлено ціну газу (т.1 а.с.23,25,27).

- додатковою угодою №2 від 03.06.2015р. до договору пункт 6.3 договору доповнено абзацом в наступній редакції: Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором або якщо погашення такої заборгованості передбачено спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписаними сторонами відповідно до постанови КМУ від 11.01.2015р. №20 (т.1 а.с.24).

- додатковою угодою №4 від 30.07.2015р. до договору пункт 6.3 договору доповнено абзацами в наступній редакції: За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором» (т.1 а.с.26).

Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (пункт 9.3. договору).

У розділі 11 договору визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору позивачем (продавцем) було передано у власність відповідача (покупця) з січня 2015 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по грудень 2015 року природний газ в загальному обсязі 41223,83 тис.куб.м на суму 84644499,41грн., що підтверджується актами приймання-передачі (у тому числі транспортування) природного газу: б/н від 31.01.2015р. у січні 2015 року на суму 10975172,84грн. (8383,114тис. куб. м), б/н від 28.02.2015р. у лютому 2015 року на суму 9506474,33грн. (7261,285тис. куб. м), б/н від 31.03.2015р. у березні 2015 року на суму 9656923,65грн. (7376,202тис. куб. м), б/н від 30.04.2015р. у квітні 2015 року на суму 9919208,62грн. (3312,697тис. куб. м), б/н від 31.10.2015р. у жовтні 2015 року на суму 10442995,54грн. (3487,625тис. куб. м), б/н від 30.11.2015р. у листопаді 2015 року на суму 13824509,43грн. (4616,942тис. куб. м), б/н від 31.12.2015р. у грудні 2015 року на суму 20319215,00грн. (6785,965тис. куб. м) (т.1 а.с.29-35).

З матеріалів справи також вбачається, що у 2015 році на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375 "Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" було укладено 2 аналогічних за змістом договорів про організацію взаєморозрахунків, а саме:

1) 10.12.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона п'ята), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона шоста), НАК "Нафтогаз України" (сторона сьома), ПАТ "Укргазвидобування" (сторона остання) було укладено договір про організацію взаєморозрахунків №319/375-в (надалі - договір №319/375-в т.1 а.с.55-58), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцію з державного бюджету місцевими бюджетами, визначеною пунктом 16 статті 14 та статтею 32 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", відповідно до "Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375 (пункт 1 договору №319/375-в).

Сума договору складає 6852900,00грн. (пункт 3 договору №319/375-в).

В розділі Порядок проведення взаєморозрахунків вказаного договору, зокрема, встановлено, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона шоста) перераховує на рахунок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (сторона сьома) кошти у сумі 6852900,00грн., у т.ч. ПДВ 1142150,00грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ 2015 року згідно з договором від 27.11.2014р. №1077/15-ТЕ-6; сторони у графі платіжного доручення Призначення платежу додатково зазначають субвенція, що надається із загального фонду державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375, а також дату укладення і номер договору (пункти 10 та 12 договору №319/375-в).

З метою виконання договору сторони зобов'язуються: не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором (підпункти 2, 3, 5 пункту 13 договору №319/375-в).

У пунктах 16,17,18 договору №319/375-в встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Дата укладення і номер договору встановлюються після його підписання сторонами. Договір є дійсним лише у разі здійснення відповідного фінансування. Сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмета договору.

2) 25.12.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона п'ята), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона шоста), ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (сторона сьома), ПАТ "Укргазвидобування" (сторона остання) було укладено договір про організацію взаєморозрахунків № 705/375-в (надалі - договір № 705/375-в т.1 а.с.59-62).

Сума договору 7200000,00грн. (пункт 3 договір № 705/375-в).

Згідно з відомостей операцій по підприємству ТОВ "Краматорськтеплоенерго" з 01.11.2014р. по 31.03.2018р., загальна сума, яка перерахована відповідачем позивачу згідно вказаних договорів про організацію взаєморозрахунків становить 14052900,00грн. (т.1 а.с.37-38).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протягом 2015-2016р.р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» було укладено 6 аналогічних за змістом спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету", а саме:

1) 17.03.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона №1), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона №2), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона №3), НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №523 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, предметом якого, відповідно до розділу 1 цього протоколу, є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (т.1 а.с.39-42).

Сума спільного протокольного рішення 6461451,42грн.

Відповідно до розділу 2 спільного протокольного рішення сторони погодили перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення, зокрема, сторона 3 відповідач перераховує стороні останній/позивачу кошти в сумі 6461451,42грн., у т.ч. ПДВ 1076908,57грн. за природний газ 2015 року згідно з договором від 27.11.2014р. №1077/15-ТЕ-6 з таким записом у графі призначення платежу: постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20, за природний газ 2015 року, договір від 27.11.2014р. №1077/15-ТЕ-6 в сумі 6461451,42 грн., у т.ч. ПДВ 1076908,57грн.

Згідно з розділом 3 спільного протокольного рішення з метою реалізації цього спільного протокольного рішення сторони зобов'язуються: перерахувати кошти наступній стороні, а остання сторона до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Сторони, що підписали це спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 (зі змінами) та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.04.2009р. №342/16358 (зі змінами) і невиконання своїх зобов'язань за цим спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до чинного законодавства (розділ 4 спільного протокольного рішення).

Це спільне протокольне рішення набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим спільним протокольним рішенням, та є чинним лише у разі проведення відповідного фінансування (розділ 5 спільного протокольного рішення).

2) 15.04.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона №1), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона №2), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона №3), НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №754 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (т.1 а.с.43-45). Сума спільного протокольного рішення 9572397,20грн.

3) 19.05.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона №1), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона №2), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона №3), НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1102 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (т.1 а.с.46-48). Сума спільного протокольного рішення 9019503,32грн.

4) 03.06.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона №1), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона №2), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (відповідач, сторона №3), НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1268 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (т.1 а.с.49-51). Сума спільного протокольного рішення 635674,57грн.

5) 10.02.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона №1), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона №2), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона №3), НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2668 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (т.1 а.с.52- 54). Сума спільного протокольного рішення 3176533,40грн.

6) 20.01.2016р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона №1), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона №2), ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (сторона №3), НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №123 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (т.1 а.с.63-65). Сума спільного протокольного рішення 15600000,00грн.

Згідно з відомостей операцій по підприємству ТОВ "Краматорськтеплоенерго" з 01.11.2014р. по 31.03.2018р., загальна сума, яка перерахована відповідачем позивачу згідно вказаних спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету становить 44465559,91грн. (т.1 а.с.37-38).

Як вбачається з наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку пені та 3% річних ТОВ "Краматорськтеплоенерго" за договором від 27.11.2014р. №1077/15-ТЕ-6, грошові кошти в сумі 58518459,91грн. (14052900,00грн. + 44465559,91грн.) за період з 01.11.2014р. по 31.03.2018р., зараховані наступним чином (т.1 а.с.13-16):

- в рахунок погашення боргу за лютий 2015 року: 6461451,42грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №523 від 17.03.2015р.;

- в рахунок погашення боргу за березень 2015 року: 9572397,20грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №754 від 15.04.2015р.;

- в рахунок погашення боргу за квітень 2015 року: 9019503,32грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1102 від 19.05.2015р.; 254471,33грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1268 від 03.06.2015р.;

- в рахунок погашення боргу за жовтень 2015 оку: 3176533,40грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2668 від 10.12.2015р., 381203,24грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1268 від 03.06.2015р.; 2649174,39грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків № 319/375-в від 10.12.2015р.;

- в рахунок погашення боргу за листопад 2015 року: 4203725,61грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків № 319/375-в від 10.12.2015р.; 6711456,90грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків № 705/375-в від 25.12.2015р.;

- в рахунок погашення боргу за грудень 2015 року: 488543,10грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків № 705/375-в від 25.12.2015р., 15600000,00грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету № 123 від 20.01.2016р.

Також, відповідно до вказаного розрахунку відповідачем здійснювалась оплата за спожитий природний газ і за рахунок власних коштів у загальному розмірі 26126039,50грн., а саме: за січень 2015 року в розмірі 10975172,84грн., за лютий 2015 року в сумі 3045022,91грн., за березень 2015 року в сумі 84526,45грн., за квітень 2015 року в сумі 645233,97грн., за жовтень 2015 року в сумі 4236084,51грн., за листопад 2015 року в сумі 2909326,92грн., за грудень 2015 року в сумі 4230671,90грн., що як було зазначено вище, підтверджується розрахунком позивача та карткою контрагента наявними в матеріалах справи та не заперечується сторонами.

Отже, станом на 02.02.2016р. (враховуючи, що остання оплата в розмірі 15600000,00грн. за зобов'язаннями за грудень 2015 року була проведена 02.02.2016р.) заборгованість відповідача за зобов'язаннями січня-квітня 2015 року, жовтня грудня 2015 року у розмірі 84644499,41грн. погашена у повному обсязі (58518459,91грн. + 26126039,50грн. ).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що відповідач протягом всього періоду оплачував поставлений природний газ несвоєчасно, остаточно сплачено заборгованість за природний газ за договором купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. №1077/15-ТЕ-6 було 02.02.2016р., що і стало підставою для звернення 14.08.2018р. Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" про стягнення з відповідача 222212,01грн., з яких: пеня в сумі 208527,82грн. та 3% річних в сумі 13684,19грн., нарахованих за прострочку виконання умов договору (т.1 а.с.3-72).

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у даній справі відмовлено повністю в задоволенні позову, з підстав викладених вище (т.1 а.с.132-136).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що у відповідності до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За приписами частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

В силу приписів частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, зокрема, пункту 6.1., оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Отже, зобов'язання з оплати газу, який було прийнято протягом 2015 року, мали бути виконані наступним чином:

- за поставкою січня 2015р. на суму 10975172,84грн. - 16.02.2015р. включно, з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (14.02.2015р., 15.02.2015р.) припадали на вихідні дні (частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України);

- за поставкою лютого 2015р. на суму 9506474,33грн. - 16.03.2015р. включно, з урахуванням того, що останній день строку та наступний за цим день (14.03.2015р., 15.03.2015р.) припадали на вихідні дні (частина 5 статті 254 Цивільного кодексу України);

- за поставкою березня 2015р. на суму 9656923,65грн. - 14.04.2015р. включно;

- за поставкою квітня 2015р. на суму 9919208,62грн. - 14.05.2015р. включно;

- за поставкою жовтня 2015р. на суму 10442995,54грн. - 16.11.2015р. включно, з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (14.11.2015р., 15.11.2015р.) припадали на вихідні дні (частина 5 статті 254 Цивільного кодексу України);

- за поставкою листопада 2015р. на суму 13824509,43грн. - 14.12.2015р. включно;

- за поставкою грудня 2015р. на суму 20319215,00грн. - 14.01.2016р. включно.

Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу приписів частини 1 статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у частинах 1 та 7 статті 193 Господарського кодексу України.

За приписами статей 611 та 612 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, в силу приписів частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як було зазначено вище, погашення заборгованості за зобов'язаннями квітня 2015 року, за зобов'язаннями жовтня 2015 року, за зобов'язаннями листопада 2015 року, за зобов'язаннями грудня 2015 року відбулося з порушенням строків, визначеними у договорі № 1077/15-ТЕ-6 від 27.11.2014р., що і стало підставою для звернення 14.08.2018р. Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" про стягнення з відповідача 222212,01грн., з яких: пеня в сумі 208527,82грн. та 3% річних в сумі 13684,19грн., нарахованих за прострочку виконання умов договору.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, та викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, вважає, що місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Так, 03.11.2016р. Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії", який набрав чинності 30.11.2016року.

Метою цього Закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії" дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статті 4, 5, 6 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії" регулюють проведення взаєморозрахунків та реструктуризацію заборгованості.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017р. №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (надалі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку, у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016р.

Водночас частина 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії", якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії" є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини 3 статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться в залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом.

Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (про що повідомило і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України у межах своєї компетенції).

Отже, єдиною умовою для списання заборгованості, нарахованої за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є набрання чинності даним Законом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 07.02.2018р. у справі №927/1152/16, від 14.03.2018р. у справі №904/11460/16, від 28.02.2018р. у справі № 911/3914/14, від 06.06.2018р. у справі №904/10292/17, від 07.08.2018р. у справі №925/1584/17, від 21.08.2018р. у справі №925/107/18, від 20.06.2018р. у справі №916/3055/16.

Як було зазначено вище, основна заборгованість за поставлений природний газ за договором купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 1077/15-ТЕ-6 була погашена відповідачем 02.02.2016р., тобто до набрання чинності цим Законом, у зв'язку із чим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 208527,82грн. та 3% річних в сумі 13684,19грн.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, який повинен сформувати Кабінет Міністрів України, а тому списання заборгованості нібито є неправомірним, колегія суддів зазначає, що вказані доводи є безпідставними та такими, що ґрунтуються на вільному тлумаченні норм законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, додаткові умови для списання сум неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних при відсутності кредиторської заборгованості на день набрання чинності законом, не вимагаються.

За змістом статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії" для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються згідно переліку, визначеному Законом. Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1730-VІІІ, Кабінет Міністрів України зобов'язано прийняти відповідні нормативно-правові акти та привести свої нормативно-правові акти у відповідність у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що запроваджені Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії" заходи щодо забезпечення інтересів боржника у спосіб припинення стягнення нарахованих штрафних санкцій перед стягувачем та їх реалізація не можуть перебувати в залежності від того, коли Кабінет Міністрів України виконає покладені на нього законом обов'язки щодо прийняття необхідних для реалізації цього закону нормативних актів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що стягнення з відповідача санкцій, передбачених договором та нормами Цивільного кодексу України, після набрання чинності зазначеним Законом, до моменту створення Реєстру та надання боржнику можливості реалізувати свої права, щодо включення його до Реєстру та проведення відповідної процедури списання заборгованості, не є правомірним, адже позбавлятиме боржника законодавчих гарантій, встановлених цим Законом.

Судова колегія, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 06.11.2018р. у справі №905/1526/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10 січня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко