ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р., м. Київ Справа№ 927/572/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

без повідомлення учасників справи,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2018р., м. Чернігів (повний текст складено 24.10.2018р.) у справі №927/572/18 (суддя Оленич Т.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Чернігівської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області

про стягнення 104272,98 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості в сумі 104272,98 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч нормам чинного законодавства Відповідачем не відшкодовано Позивачу вартість телекомунікаційних послуг за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. наданих пільговим категоріям громадян, які проживають у Носівському районі.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту населення передбачена не була, а тому Відповідач не мав бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на ці виплати.

Відповідач вказує, що у 2017 році угоди на відшкодування витрат по компенсації пільг за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення між Позивачем та Відповідачем не укладались, а відтак Відповідач не брав на себе жодних фінансових зобов'язань по сплаті цих пільг за 2017 рік.

Також Відповідач вважає, що відповідно до ст.8, 91 Бюджетного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017р. №426 належним відповідачем у даній справі є держава в особі Міністерства фінансів України, Носівської об'єднаної територіальної громади, Макіївської об'єднаної територіальної громади та Мринської об'єднаної територіальної громади.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Позивачем у період січень-грудень 2017 року були надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які проживають у Носівському районі, на загальну суму 104272,98 грн, що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, за відповідний період 2017 року, складеними за формою №2-пільга.

2.2. Супровідними листами №11/54 від 09.02.2017р., №11/116 від 09.03.2017р., №11/116 від 24.04.2017р., №11/116 від 11.05.2017р., №11/116 від 11.06.2017р., №11/863 від 20.07.2017р., №11/863 від 01.08.2017р., №11/863 від 01.09.2017р., №820250/58-761 від 26.06.2018р., №11/863 від 20.11.2017р., №820250/58-862 від 12.12.2017р., №820250/58-14 від 10.01.2018р. Позивач направляв Відповідачу розрахунки щодо вартості наданих за січень-грудень 2017 року послуг. Факт отримання Відповідачем даних розрахунків підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

2.3. Позивачем складено акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, станом на 01.02.2017р., 01.03.2017р., 01.04.2017р., 01.05.2017р., 01.06.2017р., 01.07.2017р., 01.08.2017р., 01.09.2017р., 01.11.2017р., 01.12.2017р., 01.01.2018р. Вказані акти Відповідачем не підписані.

2.4. 12.07.2018р. Позивач направив Відповідачу претензію від 12.07.2018р. №14-12/280 з вимогою в термін до 25.07.2018р. перерахувати на розрахунковий рахунок Позивача грошові кошти у сумі 104272,98 грн.

Листом від 23.07.2018р. №04-12/952 Відповідач надав Позивачу відповідь на претензію, у якій вказав, що угоди на відшкодування витрат по компенсації пільг за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення за 2017 рік між Позивачем та Відповідачем не укладались, а Відповідач не брав на себе жодних фінансових зобов'язань по сплаті цих пільг за 2017 рік.

2.5. Листом від 05.09.2018р. №121 фінансовий відділ Носівської районної державної адміністрації повідомив Відповідача про відсутність у бюджеті району на 2017 рік призначень за КПК 3032 "Надання пільг окремим категоріям громадян з оплати окремих послуг зв'язку".

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2018р. у справі №927/572/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 104272,98 грн заборгованості та 1762 грн судового збору.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що всупереч Законам України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про охорону дитинства", пп."б" п.4 ч.1 ст.89, ч.1 ст.102 Бюджетного кодексу України, Положенню про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб Відповідач не відшкодував розмір пільг за надані Позивачем телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення з 01.01.2017р. по 31.12.2017р.

3.3. Місцевий суд зазначив, що до компетенції Відповідача належить забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на території Носівського району, і саме Відповідач зобов'язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги. Водночас відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність органу державної влади чи місцевого самоврядування та не є підставою для уникнення від виконання зобов'язання.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також Відповідач просив розглядати справу за відсутності представника.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що у 2017 році у Відповідача була відсутня субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту населення, а також були відсутні призначення на здійснення таких програм в місцевому бюджеті, а відтак відсутні у Відповідача можливості здійснити такі виплати.

Отже, Відповідач, як орган уповноважений державою, не взмозі виконати обов'язок з виплати Позивачу компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих Позивачем пільговим категоріям споживачів за 2017 рік, оскільки не з вини Відповідача відсутні бюджетні призначення на відповідні видатки.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 13.11.2018р. Відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 19.10.2018р. у справі №927/572/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача та вирішено здійснити перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2018р., м. Чернігів (повний текст складено 24.10.2018р.) у справі №927/572/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.2. Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.3. Згідно з ч.2 ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

7.4. Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про охорону дитинства" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

7.5. Відповідно до ч.1, 3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

7.6. Згідно з ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

7.7. Відповідно до п.п.б п.4 ч.1 ст.89, ч.1, 5 ст.102 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського і обласного значення при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на компенсаційні виплати за надання пільг з послуг зв'язку окремих категорій громадян. Видатки місцевих бюджетів проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, зокрема, здійснюються компенсаційні виплати за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян.

7.8. Механізм фінансування видатків, передбачених ст.102 Бюджетного кодексу України, визначений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, Позивачем у період січень-грудень 2017 року були надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які проживають у Носівському районі, на загальну суму 104272,98 грн, що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, за відповідний період 2017 року, складеними за формою №2-пільга. Вказані розрахунки були направлені Відповідачу супровідними листами №11/54 від 09.02.2017р., №11/116 від 09.03.2017р., №11/116 від 24.04.2017р., №11/116 від 11.05.2017р., №11/116 від 11.06.2017р., №11/863 від 20.07.2017р., №11/863 від 01.08.2017р., №11/863 від 01.09.2017р., №820250/58-761 від 26.06.2018р., №11/863 від 20.11.2017р., №820250/58-862 від 12.12.2017р., №820250/58-14 від 10.01.2018р. Факт отримання Відповідачем даних розрахунків підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте Відповідач не відшкодував вартість таких пільгових послуг Позивачу.

8.3. Відповідач вважає, що відповідно до ст.8, 91 Бюджетного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017р. №426 належним відповідачем у даній справі є держава в особі Міністерства фінансів України, Носівської об'єднаної територіальної громади, Макіївської об'єднаної територіальної громади та Мринської об'єднаної територіальної громади.

Відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, управлінням праці і соціального захисту населення районних адміністрацій були передані з 01.01.2003 року функції по відшкодуванню витрат, пов'язаних з наданням послуг, в тому числі зв'язку, пільговій категорії громадян. Відділ персоніфікованого обліку одержувачів пільг управлінь праці і соціального захисту населення державних адміністрацій відповідно до покладених на них завдань виконують функції по проведенню персоніфікованого обліку одержувачів пільг по їх видах і забезпеченні своєчасного фінансування пільг громадянам, що мають право на пільги відповідно до Законів України і рішень міської ради, за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно з п.3, 5 Порядку передбачено, що головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення. Таким чином, відповідач є особою відповідальною за компенсацію пільг.

З наведених норм вбачається, що саме Управління соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області є належним Відповідачем у даній справі, оскільки саме Відповідачу передані функції по відшкодуванню витрат, пов'язаних з наданням послуг, в тому числі зв'язку, пільговій категорії громадян.

8.4. Як вірно зазначено місцевим судом, постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017р. № 426, яка набрала чинності з 24.06.2017р., були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256.

Вказаними змінами з п.1 Порядку були виключені норми про те, що цей Порядок визначає відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв'язку за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Отже, до 24.06.2017р. відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих Позивачем пільговим категоріям громадян, повинно було проводитись Відповідачем за рахунок субвенції з державного бюджету до бюджету Носівського району. Проте Відповідач доказів сплати Позивачу компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих Позивачем пільговим категоріям споживачів в період з 01.01.2017р. по 24.06.2017р. не надав, в зв'язку з чим апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що відповідні розрахунки Відповідачем з позивачем проведені не були.

За вказаних обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян за період з 01.01.2017р. по 24.06.2017р., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

8.5. Згідно з п.3, 10, 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи): 1) організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; 2) ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; 3) вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; 4) надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

З наведеного вбачається, що до компетенції Відповідача належить забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на території Носівського району, і саме Відповідач зобов'язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги. При цьому, вказані норми продовжували діяти з 24.06.2017р.

За вказаних обставин, підлягають також задоволенню вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян за період з 25.06.2017р. по 31.12.2017р.

8.6. Апеляційний суд відхиляє аргументи Відповідача, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту населення передбачена не була, а тому Відповідач не мав бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на ці виплати, тому вина Відповідача у даному випадку відсутня.

Апеляційний суд зазначає, що надання пільг щодо оплати послуг зв'язку певним категоріям населення та обов'язок їх відшкодування постачальникам таких послуг відбувається у відповідності до вимог законів України, якими такі пільги встановлено, а відтак, оскільки такі закони є чинними і їх дія не зупинена, правові підстави для припинення Позивачем надання пільг з оплати послуг зв'язку та звільнення Відповідача від обов'язку щодо їх відшкодування, відсутні. При цьому, відсутність коштів та/або відповідних видатків у бюджеті, не звільняє Відповідача від виконання зазначеного обов'язку. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2018р. у справі №903/343/17.

8.7. Апеляційний суд відхиляє аргументи Відповідача, що у 2017 році угоди на відшкодування витрат по компенсації пільг за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення між Позивачем та Відповідачем не укладались, а відтак Відповідач не брав на себе жодних фінансових зобов'язань по сплаті цих пільг за 2017 рік, оскільки такі зобов'язання покладені на Відповідача відповідно до законодавства України.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 104272,98 грн за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян підлягають задоволенню.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2018р. у справі №927/572/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2018р. у справі №927/572/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Управління соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 09.01.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай