ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.01.2019 р. Справа № 914/2088/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянув матеріали

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Софро, смт. Жвирка, Сокальський район, Львівська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Софас, смт. Жвирка, Сокальський район, Львівська область,

предмет позову: стягнення 25 073,16 грн.,

підстава позову: порушення виконання зобовязань по договору №17/04/2018 від 17.04.2018 року,

за участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: не зявився.

ПРОЦЕС

09.11.2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Софро до Товариства з обмеженою відповідальністю Софас про стягнення 25 073,16 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи по суті на 05.12.2018 року.

05.12.2018 року відповідачем подано заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про врегулювання спору за участю судді, відзив на позовну заяву.

12.12.2018 року позивачем подано заперечення проти клопотання про проведення мирного врегулювання спору за участю судді.

09.01.2019 року сторонами подано спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

У судове засідання 10.01.2019 року сторони явки представників не забезпечили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином під розписку в попередньому судовому засіданні.

10.01.2019 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про повернення з бюджету половини сплаченого судового збору, відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату та час судового засідання, неповідомлення сторонами причин неявки представника у судове засідання, суд не вважає неявку представників в судове засідання такою, що перешкоджає розгляду поданої суду мирової угоди в даному судовому засіданні.

ВИСНИВКИ СУДУ

Розглянувши заяву про затвердження мирової угоди, дослідивши зміст наданої сторонами мирової угоди, суд зазначає про наявність підстав для її затвердження та закриття провадження у справі у звязку з наступним.

Як вбачається зі змісту мирової угоди від 04.01.2019 року, сторони визнали підставність заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Софро» позовних вимог про стягнення із ТзОВ «Софас» заборгованості по договору поставки № 17/04/2018 від 17.04.2018р. в розмірі 25 073,16 грн., в тому числі: заборгованість (основний борг) за поставлений товар 24 703,62 грн. (в т.ч. ПДВ 4 117,27 грн.) та нараховані позивачем три проценти річних (за період прострочення з 03.05.2018р. по 31.10.2018р.) в сумі 369,54 грн. Сторони, шляхом взаємних поступок та компромісів, погодили, що зобовязання відповідача щодо оплати заборгованості за договором поставки № 17/04/2018 від 17.04.2018р. в розмірі 25 073,16 грн. (в т.ч. основний борг 24 703,62 грн. та три проценти річних в сумі 369,54 грн.) припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Згідно з ч.1 ст.192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи досягнення сторонами домовленості щодо вирішення спору шляхом укладення мирової угоди, надання сторонам процесуальної можливості вчинення такої дії на будь-якій стадії судового процесу, суд вважає за необхідне затвердити укладену сторонами мирову угоду. Суд звертає увагу, що в першому реченні пп.2.2 п.2 мирової угоди сторонами помилково вказано номер справи, що розглядається судом, а саме замість №914/2088/18 вказано №914/1709/18. Суд вважає за необхідне привести умову пп.2.2 мирової у відповідність з обставинами справи та затвердити текст мирової угоди з урахуванням правильного номера справи «№914/2088/18».

Судом перевірено повноваження представників сторін на вчинення відповідних дій по укладенню мирової угоди та встановлено, що мирова угода складена та підписана від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро» директором ОСОБА_1 (відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Софас» директором ОСОБА_2 (відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Згідно з п.7 ч.1 ст.231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 193 ГПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Суд звертає увагу, що ухвала про затвердження мирової угоди в даній справі не оформляється як виконавчий документ, відповідних клопотань сторонами не заявлено, а зобовязання, що є предметом спор в даній справі, вважається припиненим за погодженням сторін.

Щодо здійснення розподілу судових витрат, суд зазначає, що ч.4 ст.130 ГПК України передбачено, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. Проте, укладаючи мирову угоду у даній справі, сторонами погоджено, що понесені позивачем судові витрати в ході розгляду даної справи покладаються на позивача, а понесені відповідачем судові витрати в ході розгляду даної справи покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Софас».

Крім цього, позивач просив повернути йому 50% сплаченого при поданні позову судового збору. Суд зазначає про правомірність заявленого клопотання, вимоги якого відповідають положенням ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.130 ГПК України: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з платіжного доручення №1223 від 24.10.2018 року, за подання позову позивачем сплачено 1 762,00 грн. Відтак, поверненню з державного бюджету підлягає 881,00 грн.

Щодо клопотань про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, про врегулювання спору за участю судді, суд зазначає, що у звязку з мирним врегулюванням сторонами спору та наявністю підстав для закриття провадження у справі, не вирішує їх по суті.

Керуючись ст. ст. 130, 192, 193, 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди від 04.01.2019 року задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду у справі №914/2088/18 наступного змісту:

«ОСОБА_3 угода

смт. Жвирка 04 січня 2019 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софро» (позивач у справі N 914/2088/18, надалі іменується «Позивач» та/або ТзОВ «Софро») в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту Товариства, з однієї сторони, та

Товариство і обмеженою відповідальністю «Софас» (відповідач у справі №914/2088/18, надалі іменується «Відповідач» та/або ТзОВ «Софас») в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту Товариства, з іншої сторони,

які в подальшому разом іменуються «Сторони», а кожна окремо - «Сторона»,

та є сторонами у справі № 914/2088/18 за позовом ТзОВ «Софро» до ТзОВ «Софас» про стягнення заборгованості, що перебуває у провадженні Господарського суду Львівської області (суддя Матвіїв Р.І.).

погодили укладення цієї ОСОБА_3 угоди на наступних умовах:

1. Преамбула

1.1. В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/2088/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софас» про стягнення із Відповідача на користь Позивача заборгованості по договору поставки № 17/04/2018 від 17.04.2018р. в розмірі 25 073,16 грн. (двадцять пять тисяч сімдесят три гривні шістнадцять копійок), в тому числі:

- заборгованість (основний борг) за поставлений товар 24 703,62 грн. (в т.ч. ПДВ 4 117,27 грн.), що підтверджується видатковою накладною № РН-0000019 від 17.04.2018р.;

- нараховані Позивачем три проценти річних (за період прострочення з 03.05.2018р. по 31.10.2018р.) в сумі 369,54 грн.

2. Предмет угоди

2.1. Предметом цієї ОСОБА_3 угоди є врегулювання відносин, які виникли між Позивачем та Відповідачем щодо погашення заборгованості за договором поставки №17/04/2018 від 17.04.2018р.

2.2. Сторони визнають підставність заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Софро» у справі № 914/2088/18 позовних вимог про стягнення із ТзОВ «Софас» заборгованості по договору поставки № 17/04/2018 від 17.04.2018р. в розмірі 25 073,16 грн., в тому числі: заборгованість (основний борг) за поставлений товар 24 703,62 грн. (в т.ч. ПДВ 4 117,27 грн.) та нараховані Позивачем три проценти річних (за період прострочення з 03.05.2018р. по 31.10.2018р.) в сумі 369,54 грн.

Зокрема, Відповідач підтверджує обґрунтованість заявлених позовних вимог на момент відкриття провадження у справі №914/2088/18, фактичну поставку товарно-матеріальних цінностей за договором поставки №17/04/2018 від 17.04.2018р. та правомірність нарахованих Позивачем штрафних санкцій.

2.3. Позивач та Відповідач підтверджують підписання ними « 04» січня 2019 року Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення з 04.01.2019р. наступних зобовязань Сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог:

2.3.1. заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро» по договору поставки № 04 від 04.01.2017 р. в розмірі 25 073,16 грн. (двадцять пять тисяч сімдесят три гривні шістнадцять копійок), в тому числі:

- заборгованості (основний борг) за поставлений товар 24 703,62 грн. (в т.ч. ПДВ 4 117,27 грн.), що підтверджується видатковою накладною №15/01/00015 від 15.01.2018р.;

- нараховані Відповідачем три проценти річних (за період прострочення з 15.02.2018р. по 27.08.2018р.) в сумі 369,54 грн.

2.3.2. заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Софас» по договору поставки №17/04/2018 від 17.04.2018р. в розмірі 25 073,16 грн. (двадцять пять тисяч сімдесят три гривні шістнадцять копійок), в тому числі:

- заборгованості (основний борг) за поставлений товар 24 703,62 грн. (в т.ч. ПДВ 4 117,27 грн.), що підтверджується видатковою накладною № РН-0000019 від 17.04.2018р.;

- нараховані Позивачем три проценти річних (за період прострочення з 03.05.2018р. по 31.10.2018р.) в сумі 369,54 грн.

2.4. Сторони підтверджують, що заборгованість Відповідача по договору поставки №04 від 04.01.2017р. в розмірі 24 710,71 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот десять гривень сімдесят одна копійка), яка не була предметом зарахування за умовами Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.01.2019р., підлягає погашенню Товариством з обмеженою відповідальністю «Софро» шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача.

2.5. Сторони визнають понесення Позивачем в ході судового розгляду справи № 914/2088/18 витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви - 1 762,00 грн.

Відповідачем доказів понесення ним судових витрат по даній справі не представлено.

2.6. Сторони, шляхом взаємних поступок та компромісів, погодили, що зобовязання Відповідача щодо оплати заборгованості за договором поставки № 17/04/2018 від 17.04.2018р. в розмірі 25 073,16 грн. (в т.ч. основний борг 24 703,62 грн. та три проценти річних в сумі 369,54 грн.) припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

2.7. Сторони погодили, що понесені Позивачем судові витрати в ході розгляду даної справи (в т.ч. судовий збір в сумі 1 762,00 грн.) покладаються на Позивача.

Понесені Відповідачем судові витрати в ході розгляду даної справи покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Софас».

3. Інші умови

3.1. Сторони підтверджують, що укладення цієї ОСОБА_3 угоди відповідає інтересам Позивача та Відповідача, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі та переконанням, умови угоди є зрозумілі й відповідають реальній домовленості сторін та спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених в ній.

3.2. Сторони стверджують, що цю ОСОБА_3 угоду підписано повноважними особами і зобов'язання взяті ними за цією ОСОБА_3 угодою є дійсними для обох Сторін; наслідки укладення цієї ОСОБА_3 угоди, а також наслідки затвердження судом мирової угоди Сторонам роз'яснені та зрозумілі.

3.3. ОСОБА_3 угода передається Сторонами для затвердження у встановленому процесуальним законом порядку у Господарський суд Львівської області та набирає чинності з моменту затвердження її господарським судом.

3.4. Відповідно до положень ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 914/2088/18 за позовом ТзОВ «Софро» до ТзОВ «Софас» про стягнення заборгованості підлягає закриттю господарським судом із винесенням відповідної ухвали.

3.5. ОСОБА_3 угода підписана Сторонами у 3-ох (трьох) оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для господарського суду, Позивача та Відповідача.

4. Підписи та реквізити Сторін

«Позивач» Товариство з обмеженою відповідальністю «Софро» 80040, Львівська область, Сокальський район, смт. Жвирка, вул. Бічна Лесі Українки, буд. 7 Директор / ОСОБА_1 / «Відповідач» Товариство з обмеженою відповідальністю «Софас» 80040, Львівська область, Сокальський район, смт. Жвирка, вул. Л. Українки, буд. 32 Директор /ОСОБА_2 /

3. Закрити провадження у справі №914/2088/18.

4. Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

9. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Софро (80040, Львівська область, Сокальський район, смт. Жвирка, вул. Бічна Лесі Українки, буд. 7, ) з Державного бюджету України 881,00 грн. сплаченого згідно з платіжним дорученням №1223 від 24.10.2018 року судового збору.

Повний текст ухвали складено 14.01.2019 року.

Суддя Матвіїв Р.І.