ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

"14" січня 2019 р.                               м. Ужгород                              Справа № 907/472/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк", м. Ужгород №02-4/юр-294 від 25.07.2018 (Вх.№02.3.1-09/8878/18 від 26.12.2018) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро ліс трейд", м. Ужгород у межах суми заявлених позовних вимог

У справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк", м. Ужгород до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро ліс трейд", м. Ужгород про стягнення суми 7 880 021,02 грн.,

Представники сторін: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 7 880 021,02 грн. заборгованості за Договором кредитної лінії №02-1/3л-65-17 від 15.12.2017, у тому числі 5 500 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 445 527,87 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 514 287,67 грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 45 205,48 грн. трьох відсотків річних та 1 375 000,00 грн. штрафу, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 526, 530, 549, 651, 1048, 1054 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2018 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було відкрито загальне позовне провадження та призначено дату підготовчого засідання на 21.08.2018.

Ухвалою суду від 21.08.2018 підготовче засідання було відкладено на 19.09.2018.

У підготовчому засіданні 19.09.2018 за згодою представників сторін у відповідності до вимог ст. 177 ГПК України було оголошено перерву до 01.10.2018 для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та їх заперечень.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.10.2018 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 17.10.2018.

У підготовчому засіданні 17.10.2018 за згодою представників сторін у відповідності до вимог ст. 177 ГПК України було оголошено перерву до 29.10.2018 для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та їх заперечень.

Ухвалою суду від 29.10.2018 підготовче засідання за згодою сторін було відкладено на 26.11.2018.

Ухвалою суду від 26.11.2018 з метою надання додаткового часу для позасудового врегулювання спору продовжено строк підготовчого провадження, а підготовче засідання за згодою сторін відкладено на 13.12.2018.

Ухвалою суду від 13.12.2018 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2019.

У судовому засіданні 14.01.2019 розпочато розгляд справи по суті.

До позовної заяви позивачем подано також заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро ліс трейд", м. Ужгород у межах суми заявлених позовних вимог. У підтвердження обґрунтованості своїх вимог позивач вказує на те, що є наявність зв’язку між заявленими нами заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та на грошові кошти відповідача в межах заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідача.

Окрім того, враховуючи предмет спору та заявлені позовні вимоги, а також враховуючи наявність підстав вважати, що у випадку задоволення позову ми будемо позбавлені можливості виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно, та враховуючи невжиття відповідачем жодних заходів хоча б для часткового виконання своїх зобов’язань з повернення заборгованості, доцільним є вжиття заходів забезпечення позову, у/ вигляді накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Євро ліс трейд» в межах суми позову (в розмірі 7 880 021,02 грн., що належать або підлягають передачі або сплаті «КОМІНВЕСТБАНК» і знаходяться у нього чи в інших осіб. Вказані заходи є адекватними та забезпечать збалансованість інтересів сторін та забезпечать можливість фактичного виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Також просить суд взяти до уваги те, що обраний захід до забезпечення позову не повинен мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Разом з тим, враховуючи відсутність про наявність відомостей у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на об’єкт нерухомого майна за ТОВ «Євро ліс трейд», накладення арешту є обґрунтованими в частині накладення арешту на майно відповідача в межах суми позову - 7 880 021,02 грн.

За таких умов, позивач (заявник) вважає, що захід забезпечення позову, який належить застосувати в даному випадку є накладення в межах позовних вимог арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що поведінка Відповідача свідчить про нехтування своїми обов’язками по сплаті наданих кредитних коштів. І така бездіяльність спричиняє відповідні збитки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв’язку між заявленими позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідача.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що є достатнє обґрунтоване припущення щодо здійснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро ліс трейд", м. Ужгород дій щодо відчуження третім особам на момент виконання рішення суду відповідних об’єктів нерухомості (активів товариства), а тому враховуючи мотиви, викладені позивачем, пов'язаність предмету спору з заходами забезпечення позову, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк", м. Ужгород про забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Щодо обраного позивачем способу захисту шляхом накладення арешту на майно відповідача суд відзначає, що обраний захід до забезпечення позову не повинен мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Разом з тим, враховуючи наявність обставин щодо намірів Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро ліс трейд", м. Ужгород продажу власного нерухомого майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви в частині накладення арешту на майно відповідача в межах суми задоволеного позову – 7 028 434,07грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, 10, ідентифікаційний код 19355562) про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити наступні заходи забезпечення позову по справі № 907/472/18:

- Накласти арешт у межах ціни-позову 7 028 434,07 грн. на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Євро ліс трейд» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Озерна, буд. 12, ), що належать або підлягають передачі або сплаті товариству з обмеженою відповідальністю «Євро ліс трейд» і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- Накласти арешт на частину адмінбудівлі, загальна площа 1110,4 кв.м., в тому числі мансардні приміщення - 265,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Фединця, будинок 7 та належить ТОВ «Євро ліс трейд» на праві приватної власності. Реєстраційний номер об’єкта нерухомого майна 01. Номер запису про право власності 23971051.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, 10, ідентифікаційний код 19355562) .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро ліс трейд" (88000, м. Ужгород, вул. Озерна, буд. 12, ідентифікаційний код 41526218) .

3. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 13.12.2018, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 13.12.2021.

4. Відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Згідно ч.8 ст.140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.01.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі