номер провадження справи 18/123/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 справа № 908/2341/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Носівець В.В.,

розглянувши матеріали справи № 908/2341/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МС ПРІНТ" (69035, м. Запоріжжя, пр-т Маяковського, буд. 11)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" (69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, буд. 2)

про стягнення 12795,71 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Розглядаються позовні вимоги про стягнення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" 12579,60 грн. безпідставно одержаних коштів та 216,11 грн. 3% річних, а також судових витрат, які складаються з 1762,00 грн. судового збору та 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 справу № 908/2341/18 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2341/18, присвоєно справі номер провадження 17/123/18, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 252 ГПК України), якщо судове засідання не проводиться, сплив 12.12.2018.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 11.01.2019, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Зважаючи на знаходження судді-доповідача у справі Носівець В.В. у відпустці з 26.12.2018 по 11.01.2019 включно, враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 14.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 20.03.2018 ТОВ "МС ПРІНТ" помилково перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" 14079,60 грн., з яких 1500,00 грн. частково повернуто позивачу на його вимогу, залишок складає 12579,60 грн. Оскільки передбачений ч. 2 ст. 530 ЦК України семиденний строк виконання боржником зобов'язання щодо повернення коштів сплив 18.04.2018, заборгованість відповідача, з урахуванням 3% річних, становить 12795,71 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 526, 530, 536, 625, 1212, 1214 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи по суті, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції повноважному представнику позивача 20.11.2018.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою ТОВ "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" є: 69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, буд. 2.

Ухвала суду від 12.11.2018 про відкриття провадження у справі, що направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові, повернута відділенням поштового зв'язку до господарського суду Запорізької області із зазначенням причини повернення "за закінченням терміну зберігання". Повторно направлена 27.12.2018 на вказану адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі до господарського суду не поверталась.

Зазначене свідчить, що судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 12.11.2018 у справі № 908/2341/18 відповідачу запропоновано подати відзив у строк до 04.12.2018. Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "МС ПРІНТ" (позивачем у справі) на розрахунковий рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" (відповідача у справі) згідно платіжного доручення № 2246 від 20.03.2018 перераховано суму 14079,60 грн. В графі призначення платежу зазначено: за кепки згідно рах. № 17 від 20.03.2018.

В листі-проханні від 11.04.2018 позивач просив відповідача повернути на його розрахунковий рахунок помилково перерахований авансовий платіж в розмірі 14079,60 грн.

Відповідач згідно платіжного доручення № 89 від 10.07.2018 частково повернув отримані від позивача кошти в сумі 1500,00 грн. В графі призначення платежу вказано: повернення помилково перерахованих коштів згідно платіжного доручення № 2246 від 20.03.2018.

У зв'язку з неповним поверненням відповідачем помилково перерахованих коштів, позивачем 04.09.2018 направлено на його адресу претензію вих. № 1-х/2018 від 03.09.2018 з вимогою сплатити 12733,68 грн. заборгованості, з урахування 3% річних за період з 18.04.2018 по 03.09.2018.

Невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення помилково перерахованих на його розрахунковий рахунок коштів після отримання ним відповідної вимоги стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї статті застосовуються до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Стаття 1213 ЦК України визначає, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч.1).

Таким чином, у відповідача виникло зобов'язання повернути безпідставно набуті грошові кошти.

Відповідно до ч. 1. ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, грошові кошти в сумі 14079,60 грн. помилково перераховано позивачем на розрахунковий рахунок № 2400 в АТ «УкрСиббанк», що належить товариству з обмеженою відповідальністю "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ".

Відповідно до п.п. 1.23, 1.24. ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Обставини справи свідчать, що між товариством з обмеженою відповідальністю "МС ПРІНТ" та товариством з обмеженою відповідальністю "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" відсутні договірні відносини щодо купівлі-продажу кепок-бейсболок з логотипом в кількості 100 шт. на суму 14079,60 грн., доказів протилежного відповідачем не надано. Більш того, отримані від позивача грошові кошти частково в сумі 1500,00 грн. повернуто відповідачем на розрахунковий рахунок позивача і в призначенні платежу зазначено саме про повернення помилково перерахованих коштів. Отже, факт безпідставного отримання від позивача суми 14079,60 грн. відповідачем підтверджено.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав у ТОВ "МС ПРІНТ" для переказу відповідачу грошових коштів на його банківські реквізити, останній, в розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", є неналежним отримувачем зазначених коштів, у нього відсутні підстави для набуття грошових коштів, перерахованих позивачем.

Таким чином, ТОВ "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" відповідно до ст. 1212 ЦК України зобов'язаний повернути позивачу помилково перераховані останнім грошові кошти, як такі, що набуті без достатньої правової підстави, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 12579,60 грн., як безпідставно отриманих, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім вищезгаданої вимоги про стягнення залишку помилково перерахованих коштів позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 216,11 грн. 3% річних.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначених норм, наслідки прострочення боржником позадоговірного грошового зобов'язання у вигляді нарахування на суму боргу 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення 3% річних, позивач вказує, що оскільки у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги (тобто - до 18.04.2018) відповідач зобов'язання щодо повернення грошових коштів у сумі 14079,60 грн. не виконав, наявні підстави для нарахування відсотків з 18.04.2018 по 10.07.2018 на суму 14079,60 грн. та з 11.07.2018 по 02.11.2018 на суму 12579,60 грн.

До матеріалів справи позивачем надано копію листа-прохання від 11.04.2018 щодо повернення відповідачем 14079,60 грн. помилково перерахованих коштів, проте докази направлення/вручення відповідачу цього листа відсутні. Матеріали справи містять копію претензії вих. № 1-х/2018 від 03.09.2018 про сплату 12733,68 грн. заборгованості, з урахуванням 3% річних, яку, згідно з наявним описом вкладення у цінний лист, направлено на адресу відповідача 04.09.2018.

Згідно з нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.12.2007 № 1149:

4.1. Нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Київ, Сімферополь та Севастополь) - Д+3; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Враховуючи направлення позивачем претензії 04.09.2018, строк пересилання листа на адресу відповідача складає 3 дня (Д+2), відповідач мав можливість отримати претензію про сплату боргу 07.09.2018.

Отже, з урахуванням встановленого ч. 2 ст. 530 ЦК України семиденного строку виконання боржником обов'язку з дня пред'явлення вимоги, останнім днем виконання відповідачем зобов'язання по поверненню коштів слід визнати 14.09.2018.

Таким чином, належним слід визнати розрахунок 3% річних за період з 15.09.2018 (наступний день за останнім днем виконання зобов'язання) по 02.11.2018 (визначений позивачем граничний термін). За допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", судом встановлено, що за зазначений період розмір 3% річних на суму заборгованості 12579,60 грн. складає 50,66 грн.

Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних задовольняється судом частково в сумі 50,66 грн., в решті (165,45 грн.) суд відмовляє через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 74 ГПК України і не надав до суду доказів, які могли б свідчити про повернення ним на розрахунковий рахунок позивача помилково перерахованих коштів в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 1739,22 грн. судового збору.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Позивачем до позовної заяви додано копії свідоцтва серії ЗП № 001815 про право на заняття адвокатською діяльністю Хілько А.С., договору про надання правової допомоги від 01.11.2018 № 8, відповідно до якого адвокат Хілько А.С. здійснює за винагороду (плату) надання правової допомоги по представництву, захисту прав та законних інтересів позивача (клієнт за договором) відносно стягнення помилково сплачених коштів та відсотків з ТОВ "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ". Розділом 4 договору передбачений порядок оплати послуг адвоката. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) та здійснення витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі, розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 2500,00 грн. В опису робіт зазначено, яку саме правову допомогу надано клієнту (позивачу). Згідно з платіжним дорученням № 2703 від 02.11.2018 позивач перерахував на рахунок адвоката 2500,00 грн. вартості правничої допомоги згідно виставленого адвокатом рахунка № 801 від 01.11.2018.

За визначенням ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд дійшов висновку, що вказаними вище документами підтверджено статус адвоката, якому здійснено оплату коштів у розмірі 2500,00 грн., фактичне перерахування коштів на підставі договору, а відтак правова природа зазначених витрат позивача є витратами на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд визнав співмірним із заявленою сумою позову.

На підставі викладеного, враховуючи співмірність заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2467,67 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 126, 129, 233, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП УНІВЕРСАЛ-ПІВДЕНЬ" (69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, буд. 2, ідентифікаційний код 37221590) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МС ПРІНТ" (69035, м. Запоріжжя, пр-т Маяковського, буд. 11, ідентифікаційний код 39410909) 12579,60 грн. (дванадцять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять грн. 60 коп.) безпідставно одержаних коштів, 50,66 грн. (п'ятдесят грн. 66 коп.) 3% річних, 1739,22 грн. (одну тисячу сімсот тридцять дев'ять грн. 22 коп.) судового збору та 2467,67 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят сім грн. 67 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 21.01.2019.

Суддя В.В. Носівець