ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа №914/1850/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника прокурора Львівської області вих. № 05/1-629вих-18 від 26.10.2018 (вх. ЗАГС №01-05/830/18 від 29.10.2018)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2018 (суддя Пазичев В.М.)

у справі № 914/1850/18

за позовом: Заступника прокурора Львівської області, в інтересах держави в особі ОСОБА_2 селищної ради

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Обрій», смт.Східниця

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

за участі представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_4

від позивача: не зявився

від відповідача : не зявився.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.10.2018. у справі № 914/1850/18 позовну заяву Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави позивача ОСОБА_2 селищної ради до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Обрій про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки - повернуто прокурору розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що при огляді позовної заяви та поданих до неї документів, встановлено, що позивачем не подано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі за позовну вимогу майнового характеру; позивачем не вказано ціни позову; додатки, що додані до позовної заяви, не оформлені належним чином.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду заступник прокурора Львівської області звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 17.10.2018 у даній справі, а справу направити до господарського суду Львівської області для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга, мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 про залишення позовної заяви без руху надано строк до 14.10.2018 на усунення недоліків позовних матеріалів. Однак, усунути недоліки у визначений судом строк не було можливим з огляду на те, що вказана ухвала надійшла до прокуратури області лише 16.10.2018, про що свідчить відмітка про реєстрацію від 16.10.2018 за № 42331 вх-18, тому надання пояснень щодо неї у визначений судом строк не надавалося можливим. Зокрема, після отримання вищезазначеної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху прокуратурою 18.10.2018, тобто у встановлений ч.2 ст. 174 ГПК України строк, скеровано на адресу суду письмове пояснення про необґрунтованість вимог суду. Однак, місцевим господарським судом було порушено норми чинного законодавства, а саме ч.2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі суду від 04.10.2018 зазначено безальтернативний строк для усунення недоліків до 14.10.2018. Окрім того, скаржник не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що предметом позову є вимога немайнового та майнового характеру, оскільки прокурор у позові просив суд застосувати правові наслідки розірвання договору оренди земельної ділянки, а саме повернути власнику його майно з користування, а не з власності. Крім того, апелянт стверджує, що долучені документи до позовної заяви були належним чином засвідчені.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.10.2018 справу № 914/1850/18 розподілено до розгляду колегії суддів у складі : ОСОБА_5 - головуючий суддя, члени колегії Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 у справі № 914/1850/18 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 21.11.2018.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 відкладено розгляд справи на 12.12.2018 та зобовязано прокурора надати суду додатки, що були долучені ним при зверненні до Господарського суду Львівської області з позовною заявою.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 розгляд справи відкладено на 09.01.2019 з підстав зазначених у ній.

В судове засідання 09.01.2018 зявився прокурор, який надав пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги. Позивач, відповідач участі своїх уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обовязковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Західного апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників позивача та відповідача.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги та підставність її задоволення, з огляду на що оскаржувану ухвалу слід скасувати на направити справу для розгляду до господарського суду з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 03.10.2018 за вх. № 1959 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави позивач: ОСОБА_2 селищна рада до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Обрій про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 позовна заява Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави позивача ОСОБА_2 селищної ради до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Обрій про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки залишена без руху, а також надано строк до 14.10.2018. на усунення недоліків позовних матеріалів.

Однак, місцевий господарський суд встановив, що станом на 17.10.2018. позивач вимог ухвали суду від 04.10.2018. про залишення позовної заяви без руху не виконав, допущені недоліки у встановлений судом термін не усунув, що стало підставою повернення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Однак, судом першої інстанції, в порушення зазначеної норми ГПК встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви не з моменту отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а з визначенням конкретної кінцевої дати - до 14.10.2018.

Також, необхідно зазначити, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 позовну заяву у даній справі було залишено без руху з підстав, зокрема, неповної сплати судового збору, оскільки відповідно до платіжного доручення № 2091 від 26.09.2018. на суму 3524 грн. прокурором сплачено суму судового збору за дві немайнові вимоги, в той час як позовній заяві прокурором зазначено дві позовні вимого, як майнового так і немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Частиною 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, Заступник прокурора Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернення земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Відповідно до ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Отже, в даному випадку відсутній спір про визнання права власності на земельну ділянку, а позовна вимога про повернення земельної ділянки є правовим наслідком розірвання договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, Прокурором було заявлено дві вимоги немайнового характеру (аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 915/742/17).

Отже, з врахування вищенаведеного, прокурором при зверненні до Господарського суду Львівської області з позовною заявою було вірно сплачену суму судового збору в розмірі 3 524,00 грн.

Відтак, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокурором сплачено судовий збір у розмірі, меншому ніж визначено Законом України Про судовий збір, та про необхідність визначення ціни позову.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що покликання суду першої інстанції на п.п. 2.2, 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013, якими розяснено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобовязаннях (у тому числі в звязку з вимогами, заснованими на приписах частини пятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу Українитощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру є безпідставними, оскільки предметом позову у даній справі є не вимога про визнання права власності або повернення майна у позадоговірних зобовязаннях, а вимога про застосування наслідків розірвання договору оренди земельної ділянки.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, на підставі доказів, які не відповідають встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України, не можуть бути достовірно встановлені наявність або відсутність певних обставини (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, тому ці докази не приймаються судом до уваги.

Водночас, варто зауважити, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, відповідно до частини четвертої статті 74 ГПК України.

З врахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, колегія суддів не погоджується з однією з підстав залишення апеляційної скарги без руху місцевим господарським судом, а саме, те що додатки, що додані до позовної заяви, не оформлені належним чином, оскільки місцевий господарський суд не був позбавлений можливості порушити провадження у справі та розглянути її, надавши оцінку наявним ній, а також поданим під час розгляду справи доказам відповідно до статті 86 ГПК України, прийнявши до уваги лише ті докази, на підставі яких підлягають встановленню дійсні обставини справи.

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного та необґрунтованого висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, аргументи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у звязку з чим апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської області вих. № 05/1-629вих-18 від 26.10.2018 слід задоволити.

При цьому колегія суддів зазначає, що розподіл судового збору за перегляд ухвали суду в апеляційному порядку не здійснюється оскільки відповідно до п.4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята без урахування всіх обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської області вих. № 05/1-629вих-18 від 26.10.2018 (вх. ЗАГС №01-05/830/18 від 29.10.2018) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2018 в справі за номером 914/1850/18 скасувати.

3. Справу №914/1850/18 передати на розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови оформлено і підписано відповідно до вимог ст.282 ГПК України 11.01.2019

Головуючий-суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.