УХВАЛА

м. Київ

14.01.2019Справа № 910/13318/16

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Укрнафта»
на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
у справі№ 910/13318/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Факторинг»
до1. Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурбаган-Юг»
простягнення 513 255,89 дол. США
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
позивача:не з'явився;
відповідача 1:не з'явився;
відповідача 2:не з'явився;
ВДВС:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/13318/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Факторинг» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурбаган-Юг» про стягнення 513 255,89 дол. США.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Факторинг» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Факторинг» попередню оплату у розмірі 513 255,89 дол. США, що еквівалентно 32 822 714,17 рос. рублів, та судовий збір у розмірі 191 316,13 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.04.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 скасовано повністю, а провадження у справі №910/13318/16 припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

22.03.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

05.02.2018 через канцелярії суду Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» подано скаргу на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53706433 та зобов'язати державного виконавця винести таку постанову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2018 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві до повернення матеріалів справи №910/13318/16 до Господарського суду міста Києва.

05.07.2018 через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшла заява про зміну предмета скарги, в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не проведення перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не здійснення розшуку майна боржника шляхом перевірки майнового стану боржника за його місцезнаходженням у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не надіслання запитів в порядку ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» про надання відомостей про належне боржнику майно, що перебуває в інших осіб них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018, а також не звернення стягнення на майно, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 розгляд скарги призначено на 14.01.2019.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №712.

В судове засідання представник позивача не з'явився, до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника на лікарняному.

Судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з огляду на те, що на підставі ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач не був позбавлений можливості уповноважити будь-яку іншу особу для представництва власних інтересів.

Представник відповідача 2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №018.

Стосовно заяви скаржника про зміну предмету скарги суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Отже, зміна предмета позову не може бути пов'язана з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

У даному випадку позивачем заявлено нові вимоги скарги, а саме визнання неправомірними бездіяльність щодо не проведення перевірки майнового стану боржника, не здійснення розшуку майна боржника шляхом перевірки майнового стану боржника за його місцезнаходженням, не надіслання запитів в порядку ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» про надання відомостей про належне боржнику майно, що перебуває в інших осіб та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику, не звернення стягнення на майно, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб, а відтак в цій частині скаржником змінено предмет скарги.

При цьому, дані вимоги обгрунтовуються новими обставинами, що свідчить про одночасну зміну предмета і підстав скарги, а тому в цій частині заява не підлягає прийняттю.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про прийняття заяви про зміну предмета скарги в частині доповнення першого пункту прохальної частини періодом та в частині виключення вимоги щодо зобов'язання державного виконавця винести постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53706433.

Таким чином, подана скарга розглядається в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

В обґрунтування поданої скарги заявник стверджує, що державним виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не накладено арешт на відомі державному виконавцю рахунки боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2017 ПАТ «Укрнафта» звернулось до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконавчого рішення, в якій заявник просив відкрити виконавче провадження згідно наказу Господарського суду міста Києва №910/13318/16 від 22.03.2017 та накласти арешт на кошти боржника, у межах суми стягнення.

При цьому, у самій заяві на підставі ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем зазначено про відомі рахунки боржника, які відкриті в ПАТ «Євробанк» та ПАТ «Діамантбанк».

Згідно з ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Частиною 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, в даному випадку після відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний був негайно накласти арешт на кошти боржника у розмірі суми стягнення, оскільки заява ПАТ «Укрнафта» містила відомості про рахунки боржника.

Постановою від 06.04.2017 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження ВП№53706433 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.03.2017 №910/13318/16 про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Факторинг» на користь ПАТ «Укрнафта» 210 447,75 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази накладення арешту на кошти боржника в межах виконавчого провадження ВП№53706433, хоча державний виконавець був обізнаний про відкриті в ПАТ «Євробанк» та ПАТ «Діамантбанк» рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Факторинг».

Окрім того, до матеріалів скарги додано копію відповіді № від 25.10.2017 Державної фіскальної служби, яка була надана на запит державного виконавця №32194613 від 24.10.2017 в межах виконавчого провадження ВП№53706433 та в якій зазначено перелік рахунків божника відкритих в ПАТ «Діамантбанк».

За даними автоматизованої системи виконавчого провадження, які містяться на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, жодної постанови про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження ВП№53706433 державним виконавцем не виносилось.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади повинні діяти у спосіб, на підставі та у межах повноважень, визначених законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставин, вимоги скаржника про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018 є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Частиною 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 231, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука Миколи Володимировича щодо не винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53706433 у період з 06.04.2017 по 15.02.2018.

3. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий