ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 місто Дніпро Справа № 904/2272/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль ЛА., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 (повний текст складено 22.10.2018, суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/2272/18

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання договору укладеним, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" про визнання укладеним між сторонами договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпро у редакції, зміст якої наведений у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що договір про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м Дніпра має бути укладений відповідно до приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не укладання договору до введення обєкта в експлуатацію, не є підставою для звільнення забудовника від пайової участі у розвитку інфраструктури.

Місцевим господарським судом відхилені послання відповідача про відсутність підстав для залучення його до пайової участі у розвитку інфраструктури міста відповідно до пункту 9 частини 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що обєкт "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" за призначенням віднесено до обєктів інженерної, транспортної інфраструктури. Як зазначено у рішенні суду про відсутність таких доказів, свідчить факт звернення відповідача до відповідного інституту судових експертиз з метою визначення функціонального призначення вищевказаного обєкта. Тому місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність заявлених позовних вимог.

Між тим, місцевим господарським судом встановлено, що про введення об'єкту будівництва в експлуатації на підставі декларації про готовність об'єкта від 13.12.11 № ДП 3 позивач в особі його органу (Центру дозвільних процедур "Єдине вікно" Дніпропетровської міської ради) був обізнаний з 13.12.2011, Дніпровська міська рада мала довідатись про порушення права на укладення договору пайової участі та про особу порушника ще 13.12.2011. У звязку з чим місцевий господарський суд дійшов до висновку про звернення позивачем із пропуском позовної давності про застосування якої заявлено відповідачем, що і стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Дніпровська міська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про пропуск позивачем позовної давності. Так, Декларація про готовність обєкта до експлуатації зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 13.12.2011 за №ДП43. У період з 12.03.2011 по 01.01.2013 сплата коштів пайової участі не залежала від моменту прийняття обєкта в експлуатацію, на думку апелянта, фактично у період з 12.03.2011 по 01.01.2013 законодавцем встановлено відстрочення виконання зобовязання на підставах, встановлених законом, що відповідно до статті 263 Цивільного кодексу України зупиняє перебіг позовної давності.

Апелянт зазначає, що навіть за наявності відмітки Центру дозвільних процедур "Єдине вікно" Дніпропетровської міської ради від 13.12.2011 на декларації про готовність обєкта до експлуатації, Дніпровська міська рада не мала можливості скористатись правом звернення до суду, оскільки положення частини 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", з якими законодавець повязує момент виникнення права вимоги у позивача не набрав чинності.

Також апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що у період з 14.01.2009 по 27.10.2016 у повноваженнях органу місцевого самоврядування в галузі містобудування та архітектурного контролю відбулися значні зміни, які позбавили Дніпровську міську раду реальних функцій контролю за прийняттям обєктів до експлуатації, що є підставою зупинення перебігу позовної давності. Апелянт зазначає, що державний адміністратор Центру дозвільних процедур не мав відповідних функцій використовувати декларацію від 13.12.2011 з іншою метою або іншим способом окрім видачі її замовникові, орган місцевого самоврядування створив власний орган державного архітектурно-будівельного контролю лише 27.10.2016. Відповідач не виконав вимоги статей 39, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", триваюче по сьогодні порушення законних прав та інтересів Дніпровської міської ради, яке виникло внаслідок ухилення відповідача від укладення договору пайової участі підлягає захисту у судовому порядку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2018 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18.

13.11.2018 керівником апарату суду прийнято розпорядження №41/18 про повторний автоматичний розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №904/2272/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 колегією суддів у складі головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є. прийнято до свого провадження справу №904/2272/18 за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18, розгляд скарги призначений у судове засідання на 26.12.2018.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2018 розгляд апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18 призначений у судове засідання на 15.01.2019.

Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" апеляційну скаргу вважає необґрунтованою та зазначає, що обґрунтовуючи свої доводи проти застосування позовної давності апелянт вільно трактує норми закону, що не відповідає дійсності та приводить до перекручування обставин справи. Відповідач вважає безпідставними посилання апелянта щодо наявності підстав для зупинення перебігу позовної давності, а наведені в апеляційній скарзі обставини не є підставою для переривання позовної давності.

Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову, однак вважає, що при прийнятті рішення не були враховані доводи відповідача про те, що відповідач як підприємство річкового транспорту не підлягає залученню до пайової участі на підтвердження чого надав висновок будівельно-технічної експертизи №22271 від 17.10.2018. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи №22271 від 17.10.2018 функціональне призначення обєкту "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" за усіма характеристиками відповідає спорудам транспортної інфраструктури відповідного напрямку. Відповідач зазначає, що повідомляв місцевий господарський суд про замовлення експертизи, однак висновок отримав після прийняття рішення у справі, тому просить визнати поважними причини не подачі вказаного доказу під час розгляду справи в суді першої інстанції та прийняти його в якості доказу.

Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 13.12.2011 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта - "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" до експлуатації за № ДП 3.

За змістом даних розділу 11 декларації, місцезнаходження об'єкта: вул. Набережна Заводська, 64, дата початку будівництва - 02.12.11, дата закінчення будівництва - 09.12.11, строк введення об'єкта в експлуатацію: грудень 2011.

У розділі 12 декларації "Техніко-економічні показники об'єкта" визначена загальна площа будівлі - 543,4 кв.м.

Дніпровська міська рада зазначає, що про наявність декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ДП 3 "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради стало відомо після надходження запиту Дніпровської місцевої прокуратури № 3 в грудні 2017.

Отримавши вказану декларацію, Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради розрахував розмір внеску Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" на пайову участь у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста у сумі 317 399, 94 грн.

Листом від 15.02.2018 № 10/15-83 Дочірньому підприємству "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" направлено пропозицію про укладення договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра.

Листом від 26.03.2018 № 15/108 Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" повідомило Департамент, що не погоджується з умовами запропонованого проекту договору та направив протокол розбіжностей, договір не підписав. Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" зазначило, що побудований обєкт відноситься до таких, що звільнені від сплати внесків, оскільки відноситься до обєктів виробничого призначення та побудовані у межах землекористування, у додатку №1 до Порядку №5/14 визначено розмір пайової участі для одиниці потужності для обєктів промислового транспорту за ставкою "0,0" (а.с. 60, 66-67, том 1).

У протоколі розбіжностей Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" пункт 2.2 договору просив викласти у наступній редакції: "Забудовник не залучається до пайової участі відповідно до Розділу І Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська (рішення міської ради від 29.07.2011 №5/14)" (а.с. 62-63, том 1).

У відповідь на вказаний лист Дочірньому підприємству "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" запропоновано звернутись до Департаменту для узгодження питань, викладених у протоколах розбіжностей (64-65, том 1).

Причиною виникнення спору є відмова Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" підписати договір про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра.

Предметом спору є визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра у редакції Дніпровської міської ради.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

В силу приписів пункту 9 частини 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва обєктів інженерної, транспортної інфраструктури, обєктів енергетики, звязку та дорожнього господарства (крім обєктів дорожнього сервісу).

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно з частинами 8, 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Відповідно до частин 3, 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

З урахуванням вищевказаного, укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту для замовника є обовязковим і саме замовник будівництва повинен був звернутися до міської ради з заявою про укладання договору.

В той же час, на міську раду Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" покладає обовязок у строк не більше ніж 15 робочих днів, з дня реєстрації звернення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію, укласти відповідний договір.

Матеріалами справи підтверджується, що Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" не зверталося до міської ради з метою укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття обєкта нерухомого майна в експлуатацію.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Дніпровської міської ради щодо укладення спірного договору в запропонованій ним редакції.

Як зазначено місцевим господарським судом, не укладання договору до введення обєкта в експлуатацію, не є підставою для звільнення забудовника від пайової участі у розвитку інфраструктури, оскільки підстави звільнення встановлені частиною 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і є вичерпними і така підстава, як не укладення договору до прийняття обєкта в експлуатацію відсутня.

Між тим, місцевий господарський суд дійшов до висновку по відмову у задоволенні позову на підставі частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України у звязку з пропуском позовної давності, оскільки позивач звернувся до господарського суду з позовом про укладення спірного договору лише 29.05.2018, за межами загального строку позовної давності про застосування якої заявлено відповідачем у справі та не довів існування обставин, які можуть свідчити про зупинення перебігу позовної давності.

В обґрунтування пропуску позивачем позовної давності місцевий господарський суд зазначив наступне.

В матеріалах справи наявна, надана сторонами копія декларацій про готовність обєкта до експлуатації, з якої вбачається, що зазначена декларація зареєстрована в Інспекції державного архітектурного будівельного контролю у Дніпропетровській області від 13.12.2011 та отримана Центром дозвільних процедур "Єдине вікно" Дніпропетровської міської ради 13.12.11 вхідним № 2171 ДАБК.

Відповідно до частини 9 статті 40 Закону України "Про регулювання, містобудівної діяльності" договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовникам про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Даний строк, який визначений Законом для укладення договору пайової участі у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлений для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку. В разі неподання такої заяви та неукладання договору про пайову участь до введення об'єкту будівництва до експлуатації, з моменту введення такого об'єкта в експлуатацію починається перебіг загальної позовної давності.

Враховуючи те, що про введення об'єкту будівництва в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта від 13.12.11 № ДП 3 позивач в особі його органу (Центру дозвільних процедур "Єдине вікно" Дніпропетровської міської ради) був обізнаний з 13.12.2011 року, Дніпровська міська рада мала довідатись про порушення права на укладення договору пайової участі та про особу порушника ще 13.12.2011.

Однак колегія суддів вважає, що в позові слід відмовити не у звязку з пропуском строку позовної давності, а по суті вимог з наступних підстав.

Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача стосовно відсутності підстав для залучення Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" до пайової участі у розвитку інфраструктури міста відповідно до пункту 9 частини 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що обєкт "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" за призначенням віднесено до обєктів інженерної, транспортної інфраструктури.

Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду з таких підстав.

Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" під час розгляду справи надавало пояснення, що на даний час знаходиться у стані припинення, згідно передавального акту, затвердженого рішенням Наглядової ради від 30.11.2012 Дочірнім підприємством "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" передано Акціонерній судноплавній компанії "Укррічфлот" всі документи, що стосуються його діяльності, тому для надання документів, необхідно звертатись із запитом про надання інформації та документів до Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот".

Так, 20.06.2018 голова ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" звернувся до Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" із запитом про надання документів та інформації стосовно обєкту "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" (а.с. 187, том 1).

11.10.2018 Дочірнім підприємством "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" подано до Господарського суду Дніпропетровської області заяву, в якій повідомило, що 19.09.2018 отримало запитувані документи від Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", після чого звернулось до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_1 із заявою про проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо функціонального призначення спірного обєкту (а.с. 251-253, том 1).

У відзиві на апеляційну скаргу Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" посилається на висновок будівельно-технічної експертизи №22271 від 17.10.2018, відповідно до якого функціональне призначення обєкту "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків за адресою: вул. Набережна Заводська, 64" за усіма характеристиками відповідає спорудам транспортної інфраструктури відповідного напрямку.

Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" зазначає, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції у нього був відсутній вказаний висновок, однак про звернення до експертної установи та про неможливість звернутись раніше відповідач повідомляв місцевий господарський суд шляхом подання 11.10.2018 відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд визнає, що позивачем доведено належним чином неможливість подання до суду першої інстанції додаткових доказів з причин, що об'єктивно не залежали від нього, а тому вважає за необхідне прийняти висновок будівельно-технічної експертизи №22271 від 17.10.2018 в якості доказів.

Як зазначено в Додатку 1 до Порядку 5/14 для обєктів з функціональним призначенням "Промисловість, транспорт, звязок, мережі та обєкти інженерної інфраструктури" розмір пайової участі для одиниці створеної потужності (грн.) становить 0,0.

До складу транспортної інфраструктури належать залізниці, залізничні вузли й станції, автомобільні дороги, автомагістралі, вулиці, авіалінії та аеропорти, річкові шляхи й порти, морські порти, канатні дороги, монорейкові шляхи, складські та ремонтні заклади, вантажні термінали

Згідно з інформації з офіційного сайту Міністерства інфраструктури України, водний транспортний комплекс є багатофункціональною структурою, що задовольняє потреби національної економіки у транспортному забезпеченні. Морські та річкові порти є складовою частиною транспортної і виробничої інфраструктури держави з огляду на їх розташування на напрямках міжнародних транспортних коридорів. Від ефективності функціонування портів, рівня їх технологічного та технічного оснащення, відповідності системи управління та розвитку інфраструктури сучасним міжнародним вимогам залежить конкурентоспроможність вітчизняного транспортного комплексу на світовому ринку.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про транспорт" до складу річкового транспорту входять підприємства річкового транспорту, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів, багажу, пошти, порти і пристані, судна, суднобудівно-судноремонтні заводи, ремонтно-експлуатаційні бази, підприємства шляхового господарства, а також підприємства зв'язку, промислові, торговельні, будівельні та постачальницькі підприємства, навчальні заклади, заклади охорони здоров'я, фізичної культури та спорту, культури, проектно-конструкторські організації та інші підприємства, установи і організації незалежно від форм власності, що забезпечують роботу річкового транспорту.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про транспорт" до земель річкового транспорту належать землі, надані в користування під: порти, спеціалізовані причали, пристані і затони з усіма технічними спорудами та устаткуваннями, що обслуговують річковий транспорт; пасажирські вокзали, павільйони і причали; судноплавні канали, судноплавні, енергетичні та гідротехнічні споруди, службово-технічні будівлі; берегоукріплювальні споруди й насадження; спеціальні насадження для вирощування деревини, в тому числі ділової; вузли зв'язку, радіоцентри і радіостанції; будівлі, берегові навігаційні знаки та інші споруди для обслуговування водних шляхів, судноремонтні заводи, ремонтно-експлуатаційні бази, майстерні, судноверфі, відстійно-ремонтні пункти, склади, матеріально-технічні бази, інженерні мережі, службові та культурно-побутові приміщення, інші об'єкти, що забезпечують роботу річкового транспорту.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №22271 від 17.10.2018 функціональне призначення обєкту "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків" за адресою: вул. Набережна Заводська, 64 за усіма характеристиками відповідає спорудам транспортної інфраструктури відповідного напрямку. Оскільки обєкт "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків" (Декларація про готовність до експлуатації обєкта, що належить до ІІ категорії складності, зареєстрованого у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області за №ДП3 від 13.12.2011) функціонально та конструктивно взаємоповязаний з іншими спорудами вантажного річкового порту, які використовуються для ведення основної діяльності, у тому числі з перевалки металопрокату, великовантажних контейнерів, ваговитих вантажів, вугілля, коксу, піску, каменю та мінерально-будівельних вантажів, що тісно повязано з місцем розташування вантажного річкового порту з відповідним до земельного законодавства використанням земельної ділянки з цільовим призначенням "внутрішній водний транспорт", розташованої на лівому березі річки Дніпро в затоці ім. Кірова, тому вищезазначений обєкт за всіма характеристиками та складовими відповідає типу споруд транспортної інфраструктури відповідного напрямку (а.с. 77-81, том 2).

З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що обєкт "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків" є обєктом транспортної інфраструктури Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", а тому відповідач не залучається до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до пункту 9 частини 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розрахунок позивача, який викладений в Додатку 1 до договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра суперечить нормам статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та вимогам Порядку №5/14.

Вказане спростовує висновок господарського суду про те, що обєкт "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків" за адресою: вул. Набережна Заводська, 64, замовником якого є Дочірнє підприємство "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", не підпадає під дію частини 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За наведених обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та відмовив у задоволенні позову у звязку з пропуском позовної давності про застосування якої заявлено відповідачем (а.с. 220-224, том 1).

Дніпровська міська рада вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов подано в межах позовної даності та просить скасувати рішення суду першої інстанції.

З цього приводу апеляційний господарський суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, позовна давність у даному випадку не застосовується.

При цьому апеляційний господарський суд враховує, що відповідач у відзиві на позов посилався на те, що обєкт "Будівництво. Адміністративно-побутовий корпус з майстернею, прибудова до будівлі контори приймоздатчиків" за адресою: вул. Набережна Заводська, 64 є обєктом транспортної інфраструктури Дочірнього підприємства "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", у звязку з чим відповідач не залучається до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до пункту 9 частини 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 195-201, том 1). Однак, місцевим господарським судом надано неправильну оцінку доводам відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд за результатами дослідження матеріалів справи та перегляду рішення в апеляційному порядку погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у позові, однак не у звязку з пропуском позовної давності, а по суті заявлених вимог, у звязку з чим вважає за необхідне оскаржуване судове рішення змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для зміни рішення суду першої інстанції шляхом зміни його мотивувальної частини.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі №904/2272/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Дніпровську міську раду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16.01.2019.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко