ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3761/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-165 від 30.08.2018 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, ордер серії ДП №1071/0114 від 14.01.2019 р., адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 (повний текст складено 19.10.2018, суддя Євстигнеєва Н.М.) та додаткове рішення від 17.10.2018 у справі №904/3761/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

про стягнення 112 673,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" заборгованість у розмірі 112 673,91 грн., у тому числі:

- пеня у розмірі 50 767,66 грн.;

- 3 % річних у розмірі 12 143,60 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 49762,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1371/15-БО-3 купівлі-продажу природного газу від 29 грудня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 15.12.2015 по 30.10.2017 у сумі 12 143,60 грн. та інфляційні збитки за період з січня 2016 року по вересень 2017 року.

На підставі пункту 7.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений газ у розмірі 50 767,66 грн. за загальний період з 15.12.2015 по 14.07.2016.

Також відповідачем подано заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності в частині стягнення пені.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року у справі № 904/3761/18 позовні вимоги задоволені частково, оскільки в силу ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій і підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» частина боргу була сплачена відповідачем до 30.11.2016 року, а відтак нараховані штрафні санкції, інфляційні, три проценти річних підлягають списанню.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Відповідач у апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року у справі № 904/3761/18 і постановити нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у задоволенні позовних вимог повністю, скасувати додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року у справі № 904/3761/18 і закрити провадження в цій частині.

Посилається на :

Неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи відповідача, викладені в уточненому відзиві на позов, про те, що позивач припустився прострочення Кредитора, оскільки порушив черговість зарахування сплачених відповідачем коштів, встановлену в п. 6.4. ОСОБА_3 купівлі- продажу природного газу № 1371/15-БО-3 від 29.12.2014 року (далі «Договір»).

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем ґрунтуються на зазначеному вище ОСОБА_3.

Так, п. 6.1 ОСОБА_3 встановлено, що оплата за газ здійснюється шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, ОСОБА_3 передбачено, що оплата за газ здійснюється періодичними платежами.

У пункті 6.4 ОСОБА_3 Сторони встановили порядок відшкодування витрат Продавця, пов'язаних із затримкою платежів, і виклали його в наступній редакції:

«У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу, визначеного Покупцем :

- у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов'язані з одержанням виконання;

- у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

- у третю чергу погашається основна сума боргу.»

Таким чином, Сторони в ОСОБА_3 узгодили механізм та черговість погашення заборгованості з платежів за поставлений газ.

Як вбачається з доданого позивачем до позовної заяви Розрахунку, відповідач, в порушення п. 6.4. ОСОБА_3, всі суми, що отримав від позивача, направив на погашення основної суми боргу і на сьогодні по оплаті за поставлений газ заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Таким чином, відповідач на свій розсуд сам порушив порядок заліку грошових коштів, визначений у п.6.4 ОСОБА_3, і не направив у першу чергу отримані кошти на відшкодування інфляційних нарахувань, відсотків річних та пені.

Тим самим, позивач своїми діями створив умови для виникнення заборгованості Відповідача за вказаним відшкодуванням.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті з

зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Отже, згідно п. 6.4 ОСОБА_3, заборгованість відповідача перед позивачем з відшкодування інфляційних нарахувань, відсотків річних та пені виникла з вини кредитора - позивача і в такому випадку боржник - відповідач має вважатися таким, що виконав свої зобов'язання з відшкодування інфляційних втрат та відсотків річних і заборгованості з них перед позивачем не має.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Саме така правова позиція викладена в п. 45 Постанови ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції не погодився з такою позицією відповідача. Свій висновок суд мотивував тим, що відповідно до пунктів 6-8 «Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217 (надалі - Порядок), кошти, які сплачені на рахунок зі спеціальним режимом використання можуть бути зараховані лише в якості оплати за природний газ, та не можуть бути направлені на відшкодування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних витрат.

Вважає, що такий висновок є неправомірнимю

По-перше, як вбачається зі змісту рішення суду в цій частині, суд керувався текстом «Порядку...» в редакції постанови КМ України № 144 від 28.02.2018 p., а не в редакції постанови КМ України № 444 від 10.09.2014 p., яка була чинною на час укладення між позивачем і відповідачем договору купівлі-продажу природного газу № 1371/15-БО-3 від 29.12.2014 року, яка не містить жодного припису щодо заборони направлення коштів, отриманих постачальником газу від покупця газу, на відшкодування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних витрат, що виникли з договорів купівлі-продажу природного газу. До речі, немає такої заборони і в останній редакції «Порядку», яку навів в своєму рішенні суд.

По-друге, суд не взяв до уваги, що постанова Кабінету Міністрів - це підзаконний акт, який за своєю юридичною силою не може змінювати положення Законів України.

Крім того, згідно з Роз'ясненнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.06.2015 р. (зі змінами від 14.03.2018 p.), відповідно до вимог статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання» вимоги щодо відкриття спеціальних рахунків із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки, не поширюється, зокрема на: теплопостачальні та теплогенеруючі організації, які виробляють або постачають теплову енергію для потреб споживачів в обсягах, що не перевищують 18 тисяч Гкал. на рік.

Відповідач виробляє та постачає теплову енергію в обсягах, що є меншими за 18 тисяч Гкал на рік, а тому він не має, ніколи не мав рахунків із спеціальним режимом використання і не повинен був їх мати для проведення розрахунків з постачальником природного газу і на нього не поширюється дія «Порядку...».

Згідно з довідкою АБ «УКРГАЗБАНК» вих.№ 5-177/03/280/2018 після 11.11.2014 року ( в т.ч. і на час укладення з Позивачем ОСОБА_3 купівлі-продажу природного газу № 1371/15-БО-З від 29.12.2014) ДП «Верхньодніпровськтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» поточні рахунки із спеціальним режимом використання для розрахунків за використаний газ не було відкрито.

Отже, положення ст. 613 ЦК України, як положення Закону України, мають переважну силу над підзаконним актом.

Редакція пункту 6.4. ОСОБА_3 щодо черговості зарахування грошових коштів, отриманих як плата за газ, була сформульована саме Позивачем, який сам і не виконав умови ОСОБА_3 і штучно створив умови для виникнення заборгованості Відповідача за платежами, які є предметом позовних вимог.

В цій частині дійсність і законність ОСОБА_3 не були і не є предметом судового спору. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

За таких обставин суд мав відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог у зв'язку із простроченням Кредитора.

Порушення норм процесуального права.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд вийшов за межі позовних вимог з власної ініціативи оскільки позивач не просив стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 0,01 грн. і ця заборгованість не була предметом позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Обгрунтування поважності причин неподання додаткових доказів до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

У відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції не було підстав і необхідності доводити той факт, що у нього на час укладення з позивачем ОСОБА_3 купівлі-продажу природного газу № 1371/15-БО-3 від 29.12.2014 не було і немає наразі відкритих банківських рахунків із спеціальним режимом використання або, що такі рахунки повинні були бути відкритими.

Позивач не посилався на цю обставину як в позовній заяві, так і у відповіді на відзив на позов.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 та додаткове рішення від 17.10.2018 у справі №904/3761/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.12.2018 року.

27.11.2018 року розгляд справи відкладено на 14.01.2019 у зв'язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б. 18.12.2018 року.

14.01.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року у справі №904/1285/16 слід залишити без змін з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

29 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Дочірнім підприємством "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (покупець) укладено договір №1371/15-БО-3 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (далі-споживачам покупця) (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 865,1 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів, у січні 192,5 тис.м3, у лютому 187,6 тис.м3, у березні 131,4 тис.м3, у квітні 33,0 тис.м3, у жовтні 46,2 тис.м3, у листопаді 111,7 тис.м3, у грудні 162,7 тис.м3.

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (п. 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати продавцю підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа повертає покупцю та газорозподільному/ газовидобувному/ газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4. договору в редакції додаткової угоди №9 від 22.10.2015).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

Пунктом 5.2. договору визначено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276,94 грн., всього з ПДВ 7 661,64 грн.

Пунктом 5.3 договору визначено, що у разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

03 лютого 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 лютого 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 700,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 6 180,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 236,14 грн., всього з ПДВ 7 416,84 грн.

09 березня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 березня 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 8 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ -20% - 73,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 9 444,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 888,94 грн., всього з ПДВ 11 333,64 грн.

15 квітня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №3 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 квітня 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 7 200,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ - 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 8 000,20 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 600,04 грн., всього з ПДВ 9 600,24 грн.

14 травня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №4 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 травня 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 810,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ -20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 602,40 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 520,48 грн., всього з ПДВ 9 122,88 грн.

01 червня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №5 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 червня 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 600,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ -20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 388,20 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 477,64 грн., всього з ПДВ 8 865,84 грн.

29 липня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №6 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 липня 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 600,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того:

- тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 209,50 грн., крім того ПДВ -20% - 41,90 грн., всього з ПДВ 251,40 грн.;

- тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами 454,00 грн. (в т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), крім того ПДВ -20% - 90,80 грн., всього з ПДВ 544,80 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 395,50 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 479,10 грн., всього з ПДВ 8 874,60 грн.

21 жовтня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №8 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 жовтня 2015 року пункти 5.1, 5.2, 5.3 договору в наступній редакції:

Ціна на природний газ розміщується на офіційному веб-сайті продавця. Тарифи на транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ магістральними та розподільними трубопроводами установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Ціна за 1000 куб.м. газу з 01 жовтня по 31 жовтня 2015 року становить 6 600,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ -20% - 137,82 грн., всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 421,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 484,22 грн., всього з ПДВ 8 905,32 грн.

Ціни на природний газ на наступні періоди розміщуються на офіційному веб-сайті продавця та зазначаються в окремій додатковій угоді.

У разі зміни на офіційному веб-сайті продавця цін на газ, та/або зміни НКРЕКП тарифів на його транспортування і розподіл вони є обовязковими за цим договором з моменту введення їх в дію.

У разі, якщо покупець не погоджується на відповідні зміни, він має право змінити постачальника (продавця) відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про ринок природного газу".

22 жовтня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №9 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. газу з 01 листопада 2015 року становить 6 469,63 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ -20%, всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 288,12 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 8 745,74 грн.

25 листопада 2015 року сторони уклали Додаткову угоду №11 до договору купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014, якою обумовили викласти з 01 грудня 2015 року пункт 5.2 договору в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 474,00грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 826,92 грн.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 292,58 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 8 751,10 грн.

Розділом 6 договору сторонами врегульовано порядок та умови проведення розрахунків.

Так, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

Згідно розділу 11 договору договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до умов договору за актами прийому-передачі газу у 2015 році позивач передав відповідачу природного газу на загальну суму 3 642 087,33 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 36-42):

- від 31.01.2015 за переданий у січні 2015 року газ 154,685 тис.куб.м. на суму 1 185 140,79 грн. (за природний газ 1 117 073,20 грн., транспортування природного газу 68 067,59 грн.);

- від 28.02.2015 за переданий у лютому 2015 року газ 133,110 тис.куб.м. на суму 987 255,58 грн. (за природний газ 928 681,85 грн., транспортування природного газу 58 573,73 грн.);

- від 31.03.2015 за переданий у березні 2015 року газ 82,440 тис.куб.м. на суму 934 345,28 грн. (за природний газ 898 068,38 грн., транспортування природного газу 36 276,90 грн.);

- від 30.04.2015 за переданий у квітні 2015 року газ 26,505 тис.куб.м. на суму 254 454,36 грн. (за природний газ 233 583,26 грн., транспортування природного газу 20 871,10 грн.);

- від 31.10.2015 за переданий у жовтні 2015 року газ 2,677 тис.куб.м. на суму 23 839,53 грн. (за природний газ 21 625,87 грн., транспортування природного газу 2 213,66 грн.);

- від 30.11.2015 за переданий у листопаді 2015 року газ 13,333 тис.куб.м. на суму 116 607,00 грн. (за природний газ 105 581,68 грн., транспортування природного газу 11 025,32 грн.);

- від 31.12.2015 за переданий у грудні 2015 року газ 18,773 тис.куб.м. на суму 164 284,32 грн. (за природний газ 148 760,56 грн., транспортування природного газу 15 523,76 грн.).

Обставини несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу природного газу, є доказаними.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обовязки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення підпункту 6.1. договору строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав:

- за Актом від 31.01.2015 на суму 1 185 140,79 грн. 16.02.2015, прострочка виконання зобовязання виникає з 17.02.2015;

- за Актом від 28.02.2015 на суму 987 255,58 грн. 16.03.2015, прострочка виконання зобовязання виникає з 17.03.2015.

- за Актом від 31.03.2015 на суму 934 345,28 грн. 14.04.2015, прострочка виконання зобовязання виникає з 15.04.2015;

- за Актом від 30.04.2015 на суму 254 454,36 грн. 14.05.2015, прострочка виконання зобовязання виникає з 15.05.2015;

- за Актом від 31.10.2015 на суму 23 839,53 грн. 16.11.2015, прострочка виконання зобовязання виникає з 17.11.2015;

- за Актом від 30.11.2015 на суму 116 607,00 грн. 14.12.2015, прострочка виконання зобовязання виникає з 15.12.2015;

- за Актом від 31.12.2015 на суму 164 284,32 грн. 14.01.2016, прострочка виконання зобовязання виникає з 15.01.2016.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за отриманий природний газ відповідач розрахувався з порушенням встановленого для оплати строку, що і стало підставою нарахування пені та трьох відсотків річних, та, відповідно, причиною спору.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за загальний період прострочки з 15.12.2015 по 30.10.2017 у сумі 12 143,60 грн. та інфляційні збитки за період з січня 2016 року по вересень 2017 року у розмірі 49 762,64 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Умовами договору (п.6.3) передбачено, що оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства. Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначенні платежу посилання на номер договору є обов'язковим.

Відповідно до п. 6-8 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 року № 217 теплопостачальні організації, їх структурні підрозділи інформують споживачів про відкриті в уповноваженому банку спеціальні рахунки для оплати спожитої теплової енергії.

Усі категорії споживачів, яким здійснювався відпуск теплової енергії, сплачують її вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними організаціями, їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

У разі коли у платіжному дорученні (касовому документі) споживача теплової енергії реквізити поточного рахунка одержувача коштів за теплову енергію не відповідають реквізитам спеціального рахунка, банк (підприємство поштового звязку або орган Казначейства), що приймає платіжний документ, повертає його без виконання з надсиланням відповідного повідомлення споживачеві.

Уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію від усіх категорій споживачів та як плата за вироблену теплову енергію, що затверджується Комісією. Теплопостачальні та теплогенеруючі організації подають Комісії до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, засвідчену уповноваженим банком інформацію про рух коштів на спеціальних рахунках за відповідний період. У разі помилкового перерахування коштів на спеціальний рахунок кошти повертаються їх власникові за його зверненням шляхом виконання платіжного доручення теплопостачальної або теплогенеруючої організації, що відкрила такий рахунок.

Відповідальність за своєчасне укладення з уповноваженим банком договорів банківського рахунка, відкриття та обслуговування спеціальних рахунків покладається на керівників теплопостачальних та теплогенеруючих організацій.

З викладеного слідує, що кошти які сплачені на рахунок зі спеціальним режимом використання можуть бути зараховані лише в якості оплати за природний газ, та не можуть бути направлені на відшкодування штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат.

Відтак, оскільки відповідачем сплачено заборгованість на рахунок зі спеціальним режимом використання, позивачем не порушено черговості зарахування грошових коштів.

Доводи про відсутність у відповідача рахунку зі спеціальним режимом використання спростовуються листом №101 від 17.06.2015 року відповідача (а.с. 24), з якого вбачається, що він вважає, що такий обов'язок не поширюється на нього з 06.06.2015 року, однак відповідні зміни до договору внесені не були.

Предметом позовних вимог була заборгованість за січень 2015 року включно по грудень 2015 року, що вбачається з тексту позову і наданого розрахунку, отже, додаткове рішення не є виходом за межі позовних вимог, а дослідження в їх межах заборгованості з урахуванням сальдо, та операцій по рахункам за 2015 рік, внаслідок чого встановлено заборгованість за січень 2015 року, 0,01 грн., які були стягнуті з відповідача.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Інтереси позивача були порушені відповідачем несвоєчасною платою за користування природним газом.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року по справі 904/3761/18 та додаткове рішення від 17.10.2018 року ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішень без змін.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 та додаткове рішення від 17.10.2018 у справі №904/3761/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 та додаткове рішення від 17.10.2018 у справі №904/3761/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.01.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд