ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. Справа№ 910/9834/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 про забезпечення позову

у справі № 910/9834/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом ОСОБА_3

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн»;

2. Реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Сороки Валерія Миколайовича,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1:

1. ОСОБА_6;

2. ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, скасування та визнання недійсним рішень реєстратора

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» (надалі - ТОВ «Камянка Глобал Вайн», відповідач-1) та реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Сороки Валерія Миколайовича (надалі - реєстратор, відповідач-2) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників відповідача-1, оформленого протоколом від 06.07.2018; визнання недійсним та скасування рішення відповідача-2 від 10.07.2018: (індексний номер 6047796) про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДРПОУ) щодо відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах - зміна керівника юридичної особи та (індексний номер 7047786) про внесення змін до установчих документів юридичної особи - зміна складу або інформації про засновників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2018 відкрито провадження у справі №910/9834/18, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1, ОСОБА_6 (надалі - ОСОБА_6, третя особа-1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №910/9834/18 задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову, а саме, накладено арешт на належну ОСОБА_6 частку в розмірі 2 539 615,00 грн, що складає 97,67% статутного капіталу ТОВ «Камянка Глобал Вайн»; заборонено Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції окраїни, Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Київ, нотаріусам України як суб'єктам державної реєстрації прав, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, здійснювати проведення державної реєстрації змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ щодо виключення ОСОБА_6 зі складу учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 залучено до участі у справі №910/9834/18 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1, ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, третя особа-2).

28.09.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач, окрім первісних позовних вимог, просив суд визнати недійсним і скасувати рішення державного реєстратора Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Макарової Вікторії Миколаївни від 31.08.2018 (індексний номер 7047786) про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах - зміна складу або інформації про засновників.

28.09.2018 позивач також звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме, заборонити Міністерству юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ідентифікаційний код: 00015622), Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (03151, м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 15), Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15; адреса для листування: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д; ідентифікаційний код: 34691374), нотаріусам України як суб'єктам державної реєстрації прав, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, здійснювати проведення державної реєстрації змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ щодо зміни складу учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн» (, місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34, корп. Г, оф.202).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/9834/18 заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову та заборонено Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам України як суб'єктам державної реєстрації прав, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн».

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що заявником доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у даній справі, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; обраний позивачем засіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в господарському процесі, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та прийнятою судом з неповним з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги третя особа-2 зазначала, що судом двічі було вжито заходи забезпечення позову у даній справі, при цьому, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 не була йому надіслана; подані позивачем заяви про забезпечення позову є ідентичними; позивачем у своїх заявах не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказам необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, призначено до розгляду на 10.01.2018, встановлено відповідачам та третій особі-1 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач вказував на те, що незважаючи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 та нехтуючи нею як виконавчим документом, третьою особою-1 особисто було подано державному реєстратору заяву про державну реєстрацію змін до відомостей, які містяться в ЄДРПОУ, а саме, зміну складу засновників, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду ще з однією заявою про забезпечення позову; вжиті судом заходи забезпечення позову за вказаною ухвалою та оскаржуваною ухвалою є різними; ухвала Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 правомірно не надсилалась ОСОБА_2, оскільки станом на час її прийняття останній не був учасником даної справи.

08.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від апелянта, відповідача-1 та третьої особи-1 надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

У судове засідання 10.01.2019 відповідачі та треті особи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач-2 не повідомив суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, а відповідач-1 та треті особи просили здійснювати розгляд справи без їх участі, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними та необґрунтованими, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

10.01.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, предметом позову у даній справі є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн», оформленого протоколом від 06.07.2018, яким здійснено перерозподіл часток у статутному капіталі товариства, затверджено Статут товариства в новій редакції та змінено керівника товариства, а також вимога про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора від 10.07.2018 щодо внесення вказаних змін про товариство до ЄДРПОУ.

Крім того, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора від 31.08.2018 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах - зміна складу або інформації про засновників.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, який стверджує, що є законним власником частки у статутному капіталі ТОВ «Камянка Глобал Вайн» у розмірі 50%, а на підставі оспорюваного рішення загальних зборів учасників товариства його було незаконно позбавлено права власності на частку у статутному капіталі у розмірі 47,67%.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач наголошував на тому, що нехтуючи приписами ухвали Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №910/9834/18 про забезпечення позову, 30.08.2018 ОСОБА_6 особисто було подано державному реєстратору заяву про державну реєстрацію змін до відомостей, які містяться в ЄДРПОУ, а саме, зміну складу засновників; станом на момент розгляду даної заяви ОСОБА_6 відчужив частину своєї частки на користь ОСОБА_2, у зв'язку з чим останній став учасником товариства з часткою 45% статутного капіталу.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про бажання відповідача-1 та третіх осіб затягнути строки розгляду справи, у тому числі, у зв'язку з необхідністю змінювати позовні вимоги, а товариство та його керівник мають усі можливості щодо постійного внесення змін до ЄДРПОУ щодо складу учасників товариства, що в подальшому матиме наслідком утруднення поновлення прав позивача.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто положення вказаної статті пов'язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, за приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Як правильно зауважив місцевий господарський суд, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, колегією суддів відхиляються доводи апелянта про недоведеність позивачем необхідності вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, позивачем було надано суду першої інстанції копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн» від 06.07.2018, витяги з ЄДРПОУ № від 17.07.2018 та № від 19.09.2018, які, на переконання колегії суддів, є належними та достатніми доказами на підтвердження викладених позивачем у заяві про забезпечення позову обставин щодо вчинення відповідачем та третьою особою-1, у тому числі, після звернення позивача з даним позовом до суду та постановлення ухвали від 29.08.2018 про забезпечення позову, дій з перерозподілу часток у статутному капіталі товариства, зміни керівника товариства, відчуження спірної частки статутного капіталу товариства третій особі-2 та зміни у зв'язку з цим складу учасників товариства.

Отже, як правильно вказує позивач, є всі підстави вважати, що будуть вживатися подальші дії щодо зміни розміру часток у статутному капіталі та зміни складу учасників товариства або відчуження часток на користь інших осіб, що призведе до здійснення нових реєстраційних дій щодо відомостей про ТОВ «Камянка Глобал Вайн» в ЄДРПОУ, внаслідок чого позивач буде змушений змінювати предмет позову або ж звертатися з новими позовами для захисту та поновлення своїх прав.

При цьому, колегія суддів вважає, що зазначений позивачем захід забезпечення позову прямо стосується предмета спору та підлягає застосуванню у даній справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Згідно з ч. 10 вказаної статті заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Київ, нотаріусам України як суб'єктам державної реєстрації прав, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, здійснювати проведення державної реєстрації змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ щодо зміни складу учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в ЄДРПОУ, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Підставами для відмови у державній реєстрації, відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Отже, такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

При цьому, чинною редакцією Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не передбачено обмежень щодо проведення реєстраційних дій за місцезнаходженням реєстраційної справи, а тому вчиняти реєстраційні дії стосовно ТОВ «Камянка Глобал Вайн» може будь-який державний реєстратор у будь-якій адміністративно-територіальній одиниці України.

У відповідності до п.п. 5, 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації, нотаріус.

Суб'єктом державної реєстрації є:

- Міністерство юстиції України - у разі державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх об'єднань, всеукраїнських об'єднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань;

- територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об'єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об'єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об'єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об'єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об'єднання;

- виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані суб'єкти - у разі державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Колегія суддів також звертає увагу, що за приписами п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

З аналізу вказаної норми вбачається, що судом мають бути визначені конкретні дії, пов'язані з предметом позову, які забороняється вчиняти органам державної влади, до яких, у тому числі, належать суб'єкти державної реєстрації, визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом позову у даній справі є, зокрема, вимога про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора про внесення змін до ЄДРПОУ стосовно відомостей про ТОВ «Камянка Глобал Вайн» щодо внесення змін до установчих документів юридичної особи - зміна складу або інформації про засновників, за наслідками вчинення якої ОСОБА_6 став учасником товариства з часткою 97,67% статутного капіталу, а також вимога, викладена в заяві про збільшення позовних вимог, про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора від 31.08.2018 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах - зміна складу або інформації про засновників, за наслідками вчинення якої учасником товариства став ОСОБА_2 з часткою 45% статутного капіталу (розмір внеску - 1 369 615,00 грн), ОСОБА_6 має частку 52,68% статутного капіталу (розмір внеску - 60 385,00 грн), ОСОБА_3 - 2,32% статутного капіталу (розмір внеску - 1 170 000,00 грн).

Таким чином, на переконання колегії суддів, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо відповідача-1, зокрема, стосовно змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ щодо зміни складу учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн», може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у даній справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно зміни складу учасників товариства на підставі прийнятих без згоди позивача рішень, то останній не зможе захистити або поновити свої права в межах одного даного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_3 в разі задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції та вважає, що вимоги позивача про заборону Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам України як суб'єктам державної реєстрації прав, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, здійснювати проведення державної реєстрації змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ щодо зміни складу учасників ТОВ «Камянка Глобал Вайн» до вирішення спору по суті, є належними та допустимими заходами забезпечення позову, що прямо стосуються предмету спору у даній справі, відповідають вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечують справедливий баланс інтересів учасників справи, а також гарантуватимуть ефективний захист прав позивача, у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому, вжиття вказаних заходів забезпечення позову жодним чином не обмежить права та законні інтереси товариства та третіх осіб, мають тимчасовий характер та не позбавляють товариство та його учасників конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі.

Додатково варто зазначити, що посилання третьої особи-2 в апеляційній скарзі на недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовує наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки з наданих позивачем суду апеляційної інстанції пояснень та долучених до них документів, вбачається реальне існування обставин, з якими відповідно до ст.136 ГПК України пов'язується можливість вжиття заходів забезпечення позову у справі.

З огляду на викладене, враховуючи доведеність позивачем тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи учасників справи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/9834/18 прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_2 має бути залишена без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/9834/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у справі №910/9834/18 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали від 02.10.2018 у справі №910/9834/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 11.01.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська