СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Справа № 922/699/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря Стойки В.В.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, адвокат

від позивача, Гей. В.Г., адвокат

від відповідача 1: ОСОБА_2 адвокат

від третіх осіб: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу відповідача 1 вх. №142 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2017 (суддя Присяжнюк О.О., повний текст рішення складено 15.05.2017) у справі № 922/699/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ,

до

1.Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків,

2.Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", м. Дніпро,

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Логістик Компані", м.Харків,

3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Аромасервіс", м. Харків,

4.Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "Сarbo Trading Limited", Лімассол, Кіпр,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» (надалі перший відповідач) та з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» (надалі другий відповідач) 3 288 324,16 (три мільйони двісті вісімдесят вісім тисяч триста двадцять чотири) долари США 16 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 27 лютого 2017 року становило 88 707 476,70 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 240000,00 грн. за подання позову.

Позов обґрунтований неналежним виконанням першим відповідачем своїх зобов'язань по Договору про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 та другим відповідачем умов Договору поруки від 04.09.2012.

В якості правових підстав позову позивач посилається на положення ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554, 610 Цивільного Кодексу України.

Ухвалою суду від 26.04.2017 задоволено заяву ТОВ «Коксотрейд» від 13.04.2017 (вх. № 12510) про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 1-го відповідача ОСОБА_4 «Термолайф». Допущено Товариство з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд» (49000, м. Дніпро, площа ОСОБА_5, буд. 1,оф. 330, ) до участі у справі №922/699/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача -ОСОБА_4 «Термолайф» на підставі ст. 27 ГПК України.

Господарським судом Харківської області від 11.05.2017 р. по справі № 922/699/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» (61071, м. Харків, шосе Карачівське, б. 44, ) та ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» (61010, м. Харків, Набережна Червоношкільна, б. 24, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 46; р/р 3739604 в ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ) частину заборгованості по процентах за Договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року в розмірі 3 288 324,16 (три мільйони двісті вісімдесят вісім тисяч триста двадцять чотири) долари США 16 центів.

Стягнуто з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» (61071, м. Харків, шосе Карачівське, б. 44, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 46; р/р 3739604 в ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ) 120 000,00 грн. (сто двадцять тисяч гривень 00 копійок) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» (61010, м. Харків, Набережна Червоношкільна, б. 24, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 46; р/р 3739604 в ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ) 120 000,00 грн.(сто двадцять тисяч гривень 00 копійок) судового збору.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термолайф» звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2017 у справі № 922/699/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що заборгованість стягнуто з неналежного відповідача по справі.

Крім того, договір поруки, на який послався суд першої інстанції, є припиненим, що не було враховано судом першої інстанції. Нарахування заборгованості по процентах є незаконним. Крім того вважає, що судом першої інстанції незаконно було відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_4 «Термолайф» щодо залучення третіх осіб та зупинення провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/699/17 від 30.05.2017 р. задоволено клопотання ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та прийнято апеляційну скаргу до провадження.

08.06.2017р від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання про залучення до розгляду справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Менежмент Логістик Компані» , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс» та Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED». Крім того, заявник апеляційної скарги звернувся з клопотанням про зупинення провадження по справі до розгляду справи № 904/43/16 та справи № 922/5740/15, в яких розглядаються позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів кредитної лінії та договору поруки, а також до розгляду адміністративної справи № 826/3442/17 за позовом ОСОБА_4 «Термолайф» та ОСОБА_4 «Харківський коксовий завод» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу № 670/5 від 24.02.2017, визнання протиправними дій Міністерства юстиції України та зобовязання Міністерства юстиції України вчинити дії.

19.06.2017 р на адресу Харківського апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у її задоволенні, а рішення по справі залишити без змін. Вважає, що рішення судом першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права. Крім того, від позивача по справі надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справ № 904/43/16 та № 922/5740/15, в яких просять відмовити у задоволенні цих клопотань посилаючись, що судом, в рамках цієї справи, може бути самостійно надана оцінка як кредитним договорам, так і договору поруки. Крім того, від позивача по справі, 19.06.2017 р. надійшли заперечення про залучення до справи третіх осіб, в яких зазначено, що рішення по цій справі не яким чином не стосується прав та обовязків осіб, яких просять залучити до розгляду справи. Крім того, від позивача по справі надійшли заперечення про зупинення провадження по справі до вирішення адміністративної справи № 826/3442/17.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 р. залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Менежмент Логістик Компані» , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс» та Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED».

28.08.2017 р. до Харківського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від заявника апеляційної скарги ( першого відповідача по справі) про заміну відповідача його правонаступником, в якому він просив замінити відповідача 1 ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термолайф» по справі № 922/699/17 його правонаступником ОСОБА_6 акціонерним товариством «Термоплита».

20.02.2018 р. від позивача по справі надійшли заперечення на клопотання ОСОБА_4 «Термолайф» про заміну відповідача. Наполягають, що процес виділення ОСОБА_4 «Термоплита» є незавершеним, а тому відсутні підстави для заміни першого відповідача.

26.02.2018 заявник апеляційної скарги знов звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з клопотанням про залучення до участі у справу правонаступника першого відповідача - ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термоплита» в порядку ст.52 ГПК України в редакції , що набула чинності з 15.12.2017 р. До зазначеного клопотання надано копію протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_4 «Термолайф» від 15.02.2016 р., засвічену копію Розподільчого балансу станом на 12.02.2016. р, складеного при створенні ОСОБА_4 «Терморок» та ОСОБА_4 «Термоплита» шляхом виділу із ОСОБА_4 «Термолайф», засвідчену копію витягу з Державного реєстру щодо ОСОБА_4 «Термоплита», засвідчену копію акту приймання передачі кредиторської заборгованості від ОСОБА_4 «Термолайф» до ОСОБА_4 «Термоплита» від 04.01.2017 р., завірену копію ОСОБА_1 приймання-передачі від ОСОБА_4 «Термолайф» до ОСОБА_4 «Термоплита» документів кредиторської заборгованості від 04.01.2017 р, роздруківку рішення господарського суду Харківської області від 08.06.2016 р. по справі № 922/863/18, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 р. у справі № 922/863/16 , постанову ВГСУ від 12.09.2017 р. по справі № 922/863/16

Крім того, 26.02.2018 р. від заявника апеляційної скарги надійшло повторне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення адміністративної справи № 826/3442/17

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 р. зупинено провадження по справі № 922/699/17.

Зазначена ухвала скасована Постановою Верховного Суду від 01.06.2018 р. Справа передана для подальшого розгляду до Харківського апеляційного господарського суду.

06.07.2018 р. ухвалою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/699/17 розгляд справи призначено на 14.08.2018 р.

19.07.2018 р. від позивача по справі надійшли заперечення про заміну першого відповідача по справі, в яких позивач наполягав на відсутність процесуальної правоздатності у ОСОБА_4 «Термоплита».

13.08.2018 р. від заявника апеляційної скарги надійшли додаткові пояснення до клопотання ОСОБА_4 «Термолайф» про зупинення провадження у справі № 922/699/17 до вирішення справи № 904/43/16, в яких він наполягає, що рішення по справі № 904/43/16 буде мати значення для вирішення спору у цій справі, оскільки в рамках справи № 904/43/16 вирішується питання щодо дійсності договору про відкриття кредитної лінії, яким позивач по цій справі обґрунтовує свої вимоги.

13.08.2018 р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_4 «Термолайф надійшли додаткові пояснення до клопотання ОСОБА_4 «Термолайф» про залучення до участі у справі правонаступником відповідача від 26.02.2018 р. № 2602/18-01, в якому просили залучити до участі у справі ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термоплита», яке є правонаступником першого відповідача та замінити відповідача ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термолайф» його правонаступником ОСОБА_6 акціонерним товариством «Термоплита». В обґрунтування свого клопотання посилається на постанову Верховного суду України по справі № 826/3442/17 від 06 липня 2018 р., якою постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2017 р. скасовано. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2017 р. залишено в силі.

18.08.2018 р. представник ОСОБА_4 «Термолайф» звернувся до Харківського апеляційного господарського суд з клопотанням про залучення до матеріалів справи № 922/699/17 копії рішення господарського суду Харківської області від 31.05.2018 р. у справі № 922/5740/15, ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 у справі № 922/5740/15. Звертав увагу суду, що рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/5740/15, зокрема, визнано припиненим договір поруки від 04.09.2012 р., який було укладено між ОСОБА_6 акціонерним товариством «Харківський коксовий завод» та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_7 банк Сбербанк Росії» (зазначене рішення на час звернення з клопотанням не набуло чинності).

14.08.2018 р. від першого відповідача по справі надійшли додаткові пояснення до клопотанням про зупинення провадження у справі № 922/699/17 до вирішення справи № 904/43/16, оскільки предметом позовних вимог є, зокрема, визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012. Господарським судом Харківської області прийнято рішення 02.11.2017, яким визнано недійсним договір про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладеного між ОСОБА_6 акціонерним товариством «Термолайф» та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_7 банк Сбербанк Росії» та визнано недійсним Договір поруки від 04.09.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд» та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_7 банк Сбербанк Росії». Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволені позову відмовлено. 02.08.2018 р. постановою Верховного Суду постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 та рішення господарського суду Харківської області скасовано. Справу повернуто на новий розгляд. Наполягають, що рішення по справі № 904/43/16 буде мати значення для вирішення справи № 922/699/17

14.08.2018 р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що питання щодо чинності поруки за договором поруки від 04.12.2012 укладеним між АТ «Сбербанк» та ОСОБА_4 «Харківський коксовий завод» вже досліджувалося судом в межах справи № 910/24880/15 , де суди дійшли висновку про відсутність підстав для припинення поруки та задовольнили позов банку про стягнення заборгованості. Крім того, згідно умов договору поруки, поручитель надавав згоду на можливе підвищення процентної ставки без необхідності додаткового погодження на це з поручителем ( п. 2.1., 6.6., 8.3 Договору поруки). Договором поруки також погоджено поручителем умови про забезпечення виконання зобовязання за кредитними угодами з усіма можливими змінами та доповненнями до них, включаючи й ті, що можуть бути укладені в майбутньому ( п.3.1. Договору поруки)

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 р. розгляд справи відкладався на 04.10.2018 р.

Відповідно до Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 р. № 454/2017 постановлено ліквідувати Харківський апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську. Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційній суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 р. № 295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів, зокрема до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду

Приписами частини 5 та 7 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цієї статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату суду Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів» відділом документального забезпечення та контролю здійснено передачу судової справи до Східного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М., суддя Дучал Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 р. справа № 922/699/17 прийнята до провадження та призначена до розгляду на 20.11.2018 р.

04.10.2018 на адресу апеляційного господарського суду надійшли заперечення на додаткові заперечення до відзиву АТ «Сбербанк».

02.11.2018 р. від позивача по справі надійшли додаткові пояснення щодо порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, в яких зазначив, що сторони умовами договору погодили розмір процентів за весь час фактичного користування коштами, в тому числі і за період після закінчення строку кредитування, тобто за весь час прострочення, встановлені договором проценти нараховуються та підлягають сплаті до дня фактичного повернення кредиту в повному обсязі, проценти за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно протягом дії кредитного договору та до дня повного фактичного повернення кредиту незалежно як від настання останнього дня строку дії кредитної лінії, так і незалежно від направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

В судовому засіданні, призначеному на 20.11.2018 р., оголошувалася перерва до 06.12.2018 р. ( ухвала від 06.12.2018 р.)

22.11.2018 від позивача по справі надійшли додаткові пояснення щодо наявності належних та допустимих доказів правонаступництва ОСОБА_4 «Термоплита».

05.12.2018 р. від представника ОСОБА_4 «Термолайф» надійшли заперечення на відзив АТ «Сбербанк» на апеляційну скаргу ОСОБА_4 «Теромолайф» на рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2017 р. по справі № 922/699/17, в якій зазначено, що предметом спору у справі № 910/24880/15 було стягнення заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору, а не дія договору поруки. Відтак, встановлені у вказаному рішенні обставини щодо дії договору поруки не мають преюдиційного значення. Крім того, наполягає, що доводи АТ «Сбербанк» щодо надання поручителем автоматичної згоди на підвищення процентної ставки є безпідставними.

06.12.2018 р. від представника ОСОБА_4 «Термолайф» надійшли додаткові пояснення до клопотання ОСОБА_4 «Термолайф» про залучення до участі у справі правонаступника відповідача, в яких він посилається на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 р. по справі № 922/4105/16, якою залишено без змін рішення господарського суду Харківської області від 22.08.2018, яким залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 «Термолайф» та замінено відповідача ОСОБА_4 «Термолайф».

06.12.2018 р. від представника ОСОБА_4 «Термолайф» надійшло клопотання про повернення АТ «Сбербанк» матеріалів додаткових пояснень АТ «Сбербанк» від 19.11.2019 щодо відсутності належних та допустимих доказів правонаступництва ОСОБА_4 «Термолита», оскільки докази, які просить долучити до матеріалів справи АТ «Сбербанк» не мають значення для вирішення цієї справи та подаються позивачем з порушенням порядку та строку встановленому для подання доказів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 р. в судовому засідання оголошувалася перерва до 15.01.2019 р. о 10 год, у звязку з необхідністю належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання третьої особи - Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю « CARBO TRADING LIMITED » Кіпр, та зобовязано першого відповідача здійснити переклад ухвали та надати Східному апеляційному господарському суду для його подальшого надсилання. Цією ж ухвалою провадження у справі було зупинено до 14.01.2019 . Провадження по справі було поновлено 15.01.2019 р.

15.01.2019 від Акціонерного товариства «Сбербанк» надійшло клопотання про відкладання розгляду справи та продовження строку розгляду справи. В зазначеному клопотанні позивач посилається, що ним 09.01.2019 р. на адресу Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 р. та на рішення господарського суду Харківської області від 31.05.2018 у справі № 922/5740/15. У зазначеній касаційній скарзі наявне клопотання про зупинення дії рішення господарського суду Харківської області від 31.05.2018 у справі № 922/5740/15 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 р.

До вирішення клопотання про зупинення дії рішення господарського суду Харківської області від 31.05.2018 у справі № 922/5740/15 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 р. позивач просить відкласти розгляд цієї справи, оскільки рішення та постанова по справі № 922/5740/15 мають значення для вирішення цієї справи. Також просив продовжити строки розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував. Вважає, що означені підстави не є тими обставинами, з якими законодавець повязує можливість відкласти розгляд справи.

Судова колегія не задовольняє клопотання позивача, оскільки діючий Господарський процесуальний кодекс України не передбачає взагалі продовження строку розгляду апеляційної скарги як за клопотанням сторони, так і за ініціативою суду. Крім того, суд не позбавлений можливості самостійно дослідити усі обставини цієї справи та доводи сторін та прийняти відповідне рішення. Про це неодноразово заявляв і сам позивач, надаючи заперечення на клопотання заявника апеляційної скарги щодо зупинення провадження по цій справі до розгляду справи № 922/5740/15

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додатково судової практики. У задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки строк розгляду апеляційної скарги спливає, а заявник не був позбавлений такого права на протязі її розгляду.

В свою чергу, представник першого відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі, а також задовольнити його клопотання щодо заміни першого відповідача його правонаступником.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, додаткові письмові пояснення представників сторін, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступні обставини.

Судом першої інстанції встановлено.

04.09.2012 року між позивачем (ОСОБА_7) та першим відповідачем (Позичальник) було підписано Договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО з наступними змінами та доповненнями (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Позичальнику було відкрито Кредитну лінію та надано кредит у сумі 30 980 000,00 дол. США (надалі - Кредит). Позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, виконати інші умови Кредитного договору та повернути Банку Кредит у терміни, встановлені Кредитним договором та/або додатковими угодами до нього.

Відповідно 6.1. Кредитного договору , Позичальник зобовязується сплачувати Банку за користування Кредитом проценти у розмірі, передбаченому Кредитним договором. Проценти за Кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за Кредитною лінією в валюті заборгованості.

Пунктом 6.2. Кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно протягом дії Кредитного договору із розрахунку 360 днів у році.

Згідно з п. 6.3. Кредитного договору проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1.-6.2. Кредитного договору, Позичальник зобовязаний сплачувати щомісяця не пізніше 3 (трьох) робочих днів (у вересні 2014 року не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів; у жовтні 2014 року не пізніше 21 (двадцять один) робочих днів; у період з листопада 2014 року по червень 2015 року не пізніше 10 (десяти) робочих днів), наступних за днем закінчення Періоду.

Умовами Кредитного договору передбачено, що процентна ставка, яка застосовується, змінювана процентна ставка (п. 1.3.). В п. 1.3.1. зазначено, що розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом в іноземній валюті (долар США) визначається як сума погодженого сторонами індексу (надалі «Базова процентна ставка») і маржі Банку та розраховується за наступною формулою: R= LIBOR 6M+M, наведені визначення розуміються в такому значені: «R» - розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом у відсотках річних; «LIBOR 6M» - Базова процентна ставка; «М» - маржа Банку.

Пунктом 6.6. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із своїх зобовязань, передбачених цим Договором, змінювана процентна ставка за користуванням Кредитом збільшується шляхом збільшення розміру змінюваної процентної ставки на 2 (два) процентних пункти, після чого розмір змінюваної процентної ставки буде розраховуватися за формулою R= (LIBOR 6M+M)+ 2% (два проценти) річних.

Позичальник погоджує зазначену в цьому пункті Договору зміну розміру змінюваної процентної ставки, що не потребує укладення Сторонами додаткової угоди до цього Договору.

Відповідно до п. 1.3.8. Договору, Сторони погоджують, що зміна розміру змінюваної процентної ставки внаслідок її перегляду на умовах та в порядку, зазначеному в цьому пункті Договору, відбувається автоматично і не потребує між Сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього Договору.

Свої зобовязання за Кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами під час апеляційного провадження.

В свою чергу, перший відповідач свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконував.

Судом першої інстанції було встановлено, що станом на 24 лютого 2017 року за ОСОБА_4 «Термолайф» обліковується загальна заборгованість за Кредитним договором в сумі 37 500 606,25 дол. США (тридцять сім мільйонів пятсот тисяч шістсот шість доларів США 25 центів) та 439 342 185,73 гривень, яка складається з: -заборгованості за Кредитом - 28 500 000,00 дол. США (з них прострочена 28 500 000,00 дол. США); -процентів за користування Кредитом 9 000 606,25 дол. США (з них прострочених 8 775 614,58 дол. США); -пені за прострочення повернення заборгованості за Кредитом 349 878 062,08 гривень; -пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом 89 464 123,65 гривень. Заборгованість по сплаті процентів за період з 04.04.2016 р. по 03.11.2016 р. (214 днів) та з 04.12.2016 р. по 23.02.2017 р. (82 дні) становить 3 288 324,16 дол. США.

Судом першої інстанції також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань Позивальника (перший відповідач по цій справі) за Кредитним договором, 04 вересня 2012 року між Банком та ОСОБА_6 акціонерним товариством «Харківський коксовий завод» (Поручитель, другий відповідач по цій справі) було підписано Договір поруки (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого другий відповідач, поручився за виконання ТОВ "Коксотрейд" та ОСОБА_4 "Термолайф" їх кредитних зобовязань перед Банком (позивач по цій справі) за кредитними договорами , а саме:

Основний договір 1 (договір про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО, укладений між Банком та ТОВ «Коксотрейд» 04 вересня 2012 р)

Основний договір 2 (договір про відкриття кредитної лінії № 29-В/12/66/ЮО укладений між Банком та ТОВ «Коксотрейд» 04 вересня 2012 р.)

Основний договір 3 (договір про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО укладений між Банком та ОСОБА_4 «Термолайф» - Кредитний договір по цій справі, 04.вересня 2012 р)

Основний договір 4 (договір про відкриття кредитної лінії № 31-В/ 12/66/ЮО 04 вересня 2012р.)

Статтею 2 Договору поруки встановлено обсяг відповідальності поручителя, який включає зобовязання, які невиконані одним з позичальників або обома позичальниками, та які передбачені кредитними договорами.

Зокрема, у п.2.1.1.3 Договору поруки встановлено, що основним договором 3 (основне зобовязанням) Боржника 2 ( перший відповідач по цій справі), зокрема, але не обмежуючись:

- зобовязання повернути кредит наданий в доларах США в межах кредитної лінії, відкритої строком до 01.09.2017р. з граничним лімітом кредитування в сумі 30980000,00 доларів США, в строк/и який/і зазначений/ються в кредитному договорі №3, а у випадках передбачених законодавством та/або договором достроково;

- зобовязання в строк та у порядку, які передбачені в ст. 6 Основного договору, а у випадках передбачених законодавством, кредитними договорами, або цим договором до настання строків, визначених в ст. 6 Основного договору сплатити проценти за користування кредитом за Основним договором 3, які розраховуються за формулою, визначеною у договорі.

Порядок визначення та встановлення базової процентної ставки, порядок та строки зміни змінюваної процентної ставки, а також розміру маржі банку та максимальний розмір змінюваної процентної ставки зазначені в кредитних договорах та поручитель ознайомлений з ними до моменту укладання цього Договору.

При цьому сторонами договору поруки погоджено, що зміна розміру процентної ставки внаслідок її перегляду на умовах та в порядку визначеному п.п. 1.3., 6.6 кредитних договорів 1, 2, 3 , 4 та додатків № 1 до них, відбувається автоматично і не потребують внесення змін до договору поруки та така зміна зобовязання є погодженою поручителем.

Зобовязання сплатити кредитору комісійну винагороду за відкриття та ведення позичкового рахунку з розрахунку 0,1 % від суми, яка зазначається в кредитних договорах 1,2,3,4.

Зобовязання відшкодувати збитки завдані кредитору невиконанням або неналежним виконанням зобовязань за кредитними договорами та сплатити штрафні санкцій.

Згідно п. 2.3 договору поруки про зміну процентної ставки за основними договорами 1, 2, 3, 4 кредитор зобовязаний письмово повідомити поручителя із зазначенням дати, з якої змінюється процентна ставка за користування кредитом за кредитними договорами, але не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати застосування нового розміру процентної ставки за користуванням кредиту.

В подальшому, 30.12.2013р. між ОСОБА_4 "Харківський коксовий завод" та ПАТ «ОСОБА_7 Сбербанк Росії» (нове найменування Акціонерне товариство «Сбербанк») укладено договір про внесення змін №1 до договору поруки від 04.09.2012р. (надалі договір про внесення змін №1).

Також п.5 договору про внесення змін №1 від 30.12.2013 до договору поруки визначено, що підписанням цього договору поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується зі змістом вище перелічених договорів про внесення змін до Основних договорів - 1, 2, 3, 4 та не має заперечень щодо їх змісту.

14.05.2014 року між ОСОБА_4 "Харківський коксовий завод" та ПАТ "ОСОБА_7 банк Сбербанк Росії" (нове найменування Акціонерне товариство "Сбербанк") укладено договір про внесення змін №2 до договору поруки від 04.09.2012р. (надалі договір про внесення змін № 2).

Пунктом 3 договору про внесення змін № 2 від 14.05.2014 року до договору поруки визначено, що підписанням цього договору поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується зі змістом: Договорів про внесення змін, № 5 від 24.01.2014 року, № 6 від 14.05.2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року, що був укладений між кредитором та боржником 1 зі змістом: Договорів про внесення змін, № 5 від 24.01.2014 року, № 6 від 14.05.2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року, що був укладений між Кредитором та Боржником 2 та не має жодних заперечень щодо їх змісту.

З матеріалів справи також вбачається, що після укладення договору про внесення змін №1 від 30.12.2013 року та договору про внесення змін № 2 від 14.05.2014 року до договору поруки додатково мали місце зміни умов Основних договорів 1, 2, 3, 4 шляхом укладення відповідних додаткових угод та договорів про внесення змін між ПАТ "ОСОБА_7 банк Сбербанк Росії" (нове найменування Акціонерне товариство "Сбербанк") та позичальниками.

Так, між Позивачем по цій справі та першим відповідачем укладено до Кредитного договору (Основний договір 3) договори про внесення змін № 6 від 14.05.2014, №7 від 30.09.2014, №9 від 20.01.2015.

Зокрема, 20.01.2015 року між ПАТ "ОСОБА_7 банк Сбербанк Росії" (нове найменування Акціонерне товариство "Сбербанк") та першим відповідачем по цій справі було укладено договір про внесення змін та доповнень № 9 до договору про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року; (Основний договір 3).

У звязку з невиконанням першим відповідачем своїх зобовязань за Кредитним договором (Основний договір 3), позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення вищезазначеної заборгованості.

Як зазначалося вище, суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив повністю, стягнувши з першого та другого відповідачів по цій справі солідарно заборгованість за Кредитним договором ( Основний договір 3).

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог як до першого відповідача, так і до другого відповідача.

Проте , судова колегія не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, згідно вимог статті 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно приписів ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем були виконані всі зобовязання перед першим відповідачем щодо надання кредитних коштів згідно умов Кредитного договору (Основний договір 3).

Однак, першим відповідачем зобов'язання з погашення кредитної заборгованості та заборгованості по нарахованим процентам у встановлені Кредитним договором (Основний договір 3) строки не виконувалися, що призвело до утворення простроченої заборгованості. Зокрема, відповідно до наданого позивачем та не спростованого відповідачами розрахунку, прострочена заборгованість перед Банком за Кредитним договором становить в сумі 37 500 606,25 дол. США (тридцять сім мільйонів пятсот тисяч шістсот шість доларів США 25 центів) та 439 342 185,73 гривень, яка складається з: -заборгованості за Кредитом - 28 500 000,00 дол. США (з них прострочена 28 500 000,00 дол. США); -процентів за користування Кредитом 9 000 606,25 дол. США (з них прострочених 8 775 614,58 дол. США), в тому числі, заявлена в позові заборгованість по сплаті процентів за період з 04.04.2016 р. по 03.11.2016 р. (214 днів) та з 04.12.2016 р. по 23.02.2017 р. (82 дні) становить 3 288 324,16 дол. США -пені за прострочення повернення заборгованості за Кредитом 349 878 062,08 гривень; -пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом 89 464 123,65 гривень.

Як зазначалося вище, до стягнення у даній справі позивачем заявлено заборгованість по сплаті процентів в сумі 3 288 324,16 дол. США (три мільйони двісті вісімдесят вісім тисяч триста двадцять чотири) долари США 16 центів), що нараховані за період з 04.04.2016 р. по 03.11.2016 р. (214 днів) та за період з 04.12.2016 р. по 23.02.2017 р. (82 дні).

За таких обставин позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з позичальника за Кредитним договором (Основний договір 3) на користь позивача по цій справі є такими, що підлягали задоволенню.

Посилання першого відповідача, що наданий до справи розрахунок заборгованості, зокрема щодо нарахування процентів, є не правильним не знайшло свого підтвердження під час апеляційного провадження.

Як правильно зазначив позивач по цій справі, сторони умовами Договору погодили розмір процентів за весь час фактичного користування коштами, в тому числі і за період після закінчення строку кредитування. Тобто за весь час прострочення, встановлені договором проценти нараховуються та підлягають сплаті до дня фактичного повернення кредиту в повному обсязі. При цьому, проценти за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно протягом дії кредитного договору та до дня повного фактичного повернення кредиту незалежно як від настання останнього дня строку дії кредитної лінії, так і незалежно від направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

В той же час, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод«» (другий відповідач), враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, 04 вересня 2012 року між Банком та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Харківський коксовий завод» (Поручитель) було підписано Договір поруки (надалі - Договір поруки).

За Договором поруки Поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником свого обовязку згідно за Кредитним договором (Основний договір 3).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя).

Згідно положень ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. ( ч.1 ст.625 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

При цьому, зміна умов зобовязанням забезпеченого порукою, без згоди поручителя може припинити поруку лише у випадку, коли зазначене призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за забезпеченими порукою зобовязаннями.

Збільшення обсягу відповідальності поручителя суди повинні розуміти як : підвищення розміру процентів або встановлення нових умов щодо порядку зміну розміру процентної ставки, що призвело до її збільшення, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; установлення або збільшення розміру неустойки, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, тощо.

Господарські суди мають враховувати, що згода поручителя надається в порядку та у спосіб, який передбачено договором поруки. Якщо договором поруки передбачено зміну його умов за письмовою згодою сторін, то у такому випадку саме лише повідомлення кредитором або боржником поручителя про зміну умов договору не є доказом надання поручителем згоди.

Про вищезазначені обставини неодноразово наголошував Вищий Господарський суд України, зокрема , у п.4.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 24.11.2014 № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів.»

Відповідно до п.6.9. Договору поруки, який було підписано між позивачем та другим відповідачем по цій справі, він може бути змінений тільки за взаємною згодою сторін ( крім випадків, передбачених цим договором та / або чинним законодавством України) за умови, що такі зміни викладені в письмовій формі.

Заявник апеляційної скарги наполягає, що внесення змін до умов Кредитного договору, які оформлено договорами про внесення змін до кредитного договору № 6 від 14.05.2014р., № 7 від 30.09.2014 р, та № 9 від 20.01.2015 р., призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зазначені зміни вносилися Банком та ОСОБА_4 «Термолайф» за взаємною згодою, але без врахування позиції ОСОБА_4 «Харківський коксовий завод» та за відсутності його згоди, а тому договір поруки є припиненим, що не було враховано судом першої інстанції.

Судова колегія частково погоджується з зазначеним твердженням заявника апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 20.01.2015 року між позивачем та першим відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень № 9 до договору про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року, умовами якого був змінений "Порядок визначення процентної ставки за Кредитним договором".

Внесення змін та доповнень до "Порядку визначення процентної ставки за Кредитним договором" свідчить про зміну основного зобовязання за Кредитними договорами (Основним договором 3) шляхом встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки за кредитом в бік її збільшення. Зазначенні нові умови порядку зміни процентної ставки за кредитом встановлюють таку додаткову підставу для застосування підвищеної змінюваної процентної ставки за кредитом, як недотримання групою компаній показників їх кредитового обороту в іноземній валюті та національних валютах.

Крім того, договором про внесення змін № 9 від 20.01.2015 року до Кредитного договору (Основний договір 3), було збільшено ліміт кредитної лінії, яке призвело до збільшення бази для нарахування відсотків та збільшено основне зобов`язання на дати погашення чергових траншів, відстрочено погашення більшої частини кредиту, яке призвело до збільшення періоду, за який нараховують проценти, та бази нарахування процентів.

Так, Договором № 9 від 20.01. 2015 р. про внесення змін до Кредитного договору (Основний договір 3) викладено пункти 3 Додатку №1 до Основних договорів в нових редакціях, відповідно до яких:

- порядок визначення звичайної змінюваної процентної ставки, що визначається за формулою: R=LIBOR6M+M був доповнений положеннями згідно яких, застосування визначеного таким чином розміру змінюваної процентної ставки за кредитом було обумовлено дотриманням групою компаній певних показників: кредитовий оборот компаній групи в іноземній валюті (щоквартально) з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року або більше ніж 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті та кредитового обороту компаній групи дорівнює або більш 80% від загального кредитового обороту компаній групи у національній валюти при одночасному виконанні обох умов;

- умови про застосування підвищеного розміру процентної ставки за кредитом, що визначається за формулою: R=(LIBOR6M+M)+ 2 % (два процента річних) було доповнено такою додатковою підставою як недотримання групою компаній показників їх кредитового обороту в іноземній валюті (щоквартально) з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року або більше ніж 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті та кредитового обороту компаній групи дорівнює або більш 80% від загального кредитового обороту компаній групи у національній валюти при одночасному виконанні обох умов;

- викладено пункт 3.4. Основного договору 3 у новій редакції, відповідно до яких: введено додаткову підставу дострокового погашення заборгованості за Основним договором: позичальники за Основними договорами зобов'язалися з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року щоквартально забезпечити проведення виручки від проведення реалізації товарів за рахунками в установі Банку, у розмірі не менш - 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті; та 80% від загального кредитового обороту вказаної групи компаній у національній валюти. У випадку невиконання позичальниками вказаного зобов'язання процентна ставка за кредитами встановлюється на 2 процентних пункту вище діючої за Основними договорами. У випадку невиконання позичальниками вказаних зобов'язань Позичальник також має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитами, наданими Основними договорами.

Таким чином, Додаток №1 до Основного договору 3 ( Кредитного договору) "Порядок визначення розміру процентної ставки по Кредитному договору", було доповнено додатковими підставами для застосування звичайної та підвищеної змінюваної процентної ставки за кредитом, а також введено додаткову підставу дострокового погашення заборгованості за основними договорами.

Доказів надання згоди на укладення відповідних додаткових угод з боку другого відповідача, в матеріалах справи відсутні.

Судова колегія зазначає, що оскільки розмір належних до нарахування і сплати позичальниками процентів визначає обсяг забезпеченого порукою грошового зобовязання, зміна такого розміру у бік збільшення призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя порівняно зі станом його солідарного обовязку до таких змін.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що договір поруки припинився на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог до другого відповідача по справі.

Судова колегія погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, що предметом спору у справі № 910/24880/15, на яку посилається позивач по цій справі, було стягнення заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору, а не дія договору поруки. Відтак, встановлені у вказаному рішенні обставини щодо дії договору поруки не мають преюдиційного значення при розгляді цієї справи.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення або скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Стаття 277 ГПК України визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення. Так, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі було неповно зясовано обставини справи, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення по справі скасуванню з прийняттям нового рішення.

Що стосується клопотання про заміну першого відповідача його правонаступником до судова колегія з цього приводу зазначає наступне

Під час апеляційного провадження заявник апеляційної скарги неодноразово звертався до суду з клопотанням про заміну його правонаступником в порядку статті 52 ГПК України.

Стаття 52 ГПК України передбачає, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, заміна правонаступника може відбуватися на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень господарським судом Харківської області розглядалася справа № 922/4105/16 за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк», м. Київ до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф», м. Харків за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс», м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю «Менежмент Лоігстік Компані», м. Харків, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», м. Харків, Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кокосотрейд», м. Дніпро про стягнення грошових коштів в розмірі 134995 дол. США за договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.08.2018 по справі № 922/4105/16 задоволено клопотання ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» про залучення до участі у справі правонаступника відповідача та замінено відповідача ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термолайф» на ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термоплита».

Зазначене рішення залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 р. по справі № 922/4105/16.

Стаття 75 ГПК України визначає підстави звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 ст.75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судова колегія зазначає, що в рамках справи №922/699/17 розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф», ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» про стягнення 3 288 324,16 дол. США, 16 центів. за договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.12.2012 р.

Як зазначалося вище, під час розгляду справи № 922/4105/16 судами було встановлено, що на цей час права та обовязки за договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.12.2012 р. перейшли від ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термоплита». Таким чином, господарським судом було встановлено, що ОСОБА_4 «Термоплита» є правонаступником ОСОБА_4 «Теромалайф», зокрема, за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.12.2012 р., а тому в силу ч. 4 ст.75 ГПК України, зазначена обставина не підлягає доказуванню по цій справі.

За таких обставин, судова колегія задовольняє клопотання першого відповідача та здійснює заміну першого відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» на ОСОБА_6 акціонерне товариство «Термоплита».

Судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 269,270, 275, 277, ст.281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» про заміну його правонаступником ОСОБА_3 акціонерним товариством «Термоплита» - задовольнити.

Замінити першого відповідача ОСОБА_6 акціонерне товариство «Теромлайф» по справі № 922/699/17 його правонаступником ОСОБА_6 акціонерним товариством «Термоплита».

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термолайф» на рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/699/17 від 11.05.2017 р. задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/699/17 від 11.05.2017 р. скасувати

Прийняти нове рішення по справі.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термоплита» на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 46; р/р 3739604 в ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ) частину заборгованості по процентах за Договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року в розмірі 3 288 324,16 (три мільйони двісті вісімдесят вісім тисяч триста двадцять чотири) долари США 16 центів.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», м. Харків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Термоплита» (49000, м. Дніпро, вул. Чкалова, 44, офіс 803, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 46; р/р 3739604 в ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ) судовий збір у розмірі 120000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом 20 днів з моменту підписання повного тексту постанови до Верховного Суду в порядку, встановленому ст.ст. 286 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.01.2019

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя М.М. Слободін