РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2019Справа № 910/15229/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Н і К»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 652.188,13 грн.

судді Сівакової В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

За участю представників сторін:

від позивача Духницький А.М., довіреність № б/н від 05.02.2018

від відповідача не з'явився

Суть спору :

14.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НіК» до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення 652.188,13 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами проведених державних закупівель, 31.07.2017 між сторонами було укладено договори про виконання робіт із розроблення робочих проектів та виконання будівельно-монтажних робіт з встановлення вузлів обліку теплової енергії та вводах житлових будинків з поставкою обладнання за №№ 311/31-17, 312/31-17, 314/31-17. Позивачем фактично за договорами було виконано робіт на суму 849.437,52 грн. Проте відповідачем не здійснено повний розрахунок за виконані роботи за вказаними договорами, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 652.188,13 грн., з яких 620.256,00 грн. основного боргу, 19.340,52 грн. інфляційних втрат та 12.591,61 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 відкрито провадження у справі № 910/15229/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.12.2018.

Даною ухвалою зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.11.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 050 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 20.11.2018 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 21.11.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 26.11.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 050, а отже відповідач мав подати відзив до 11.12.2018 включно.

В підготовчому засіданні 11.12.2018 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 18.12.2018.

В підготовчому засіданні 18.12.2018 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 00862 від 26.07.2017.

В підготовчому засіданні 18.12.2018 судом постановлено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати відповідно до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.01.2019.

В судовому засіданні 17.01.2019 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи лист від 20.12.2018 № 42АУ/202/2421.

Позивач в судовому засіданні 17.01.2019 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 17.01.2019 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду від 11.12.2018 та від 18.12.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення № 243 та № 390 відповідач вказані ухвали отримав 13.12.2018 та 21.12.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 17.01.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.07.2016 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (замовник відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НіК» (замовник, позивач) укладено договори про виконання робіт із розроблення робочих проектів та виконання будівельно-монтажних робіт з встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах житлових будинків з поставкою обладнання № 311/31-17, № 312/31-17 та № 314/31-17 (далі -договір із зазначенням номеру, договори).

Відповідно до п. 1.1 договорів підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати на свій ризик та своїми силами роботи зазначені в п. 1.2 договору, поставити обладнання, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи та поставлене обладнання.

Відповідно до п. 1.2 договору № 311/31-17 найменування робіт: «Встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах житлових будинків (проектні та будівельно-монтажні роботи)».

ЛОТ 3 встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах 86 житлових будинків у Шевченківському, Солом'янському та Голосіївському районах міста Києва (проектні та будівельно-монтажні роботи), код ДКПП-43.29, далі роботи.

Відповідно до п. 1.2 договору № 312/31-17 найменування робіт: «Встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах житлових будинків (проектні та будівельно-монтажні роботи)».

ЛОТ 8 встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах 127 житлових будинків у Шевченківському, Солом'янському, Подільському та Святошинському районах міста Києва (проектні та будівельно-монтажні роботи), код ДКПП-43.29, далі роботи.

Відповідно до п. 1.2 договору № 314/31-17 найменування робіт: «Встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах житлових будинків (проектні та будівельно-монтажні роботи)».

ЛОТ 6 встановлення вузлів обліку теплової енергії на вводах 117 житлових будинків у Шевченківському, Солом'янському, Печерському, Голосіївському, Подільському, Оболонському, Святошинському, Дніпровському та Дарницькому районах міста Києва (проектні та будівельно-монтажні роботи), код ДКПП-43.29, далі роботи.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов'язання по сплаті за виконані роботи повністю не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість та за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання нараховані інфляційні втрати та 3 % річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з п. 10.1 договорів сторони погодились, що ці договори набирають чинності з дати настання відкладальної обставини. Під відкладальною обставиною набуття чинності договору (відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України) сторони розуміють визначення замовником джерела фінансування, що оформлюється відповідним рішенням і діє до 01.072018 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Про визначення джерела фінансування замовник повідомляє підрядника протягом 3-х календарних днів з дня прийняття відповідного рішення, що є підставою для виконання сторонами умов цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

В п. 3.1 договору № 311/31-17 сторони встановили, що договірна ціна робіт складає 6.286.970,66 грн.

В п. 3.1 договору № 312/31-17 сторони встановили, що договірна ціна робіт складає 9.284.247,37 грн.

В п. 3.1 договору № 314/31-17 сторони встановили, що договірна ціна робіт складає 8.553.204,28 грн.

Відповідно до п. 5.20 договорів сторони визначили, що завдання-приймання робіт здійснюється відповідно до чинних норм і правил та оформляється актами КБ-2в, актами приймання-передавання змонтованого обладнання, довідками КБ-3.

Як свідчать матеріали справи, сторонами складено (підписані та скріпленні печатками обох сторін) наступні акти здачі-приймання проектних робіт

за договором № 311/31-17 - акт № 1 від 20.12.2017 на суму 177.216,00 грн., акт № 2 від 29.12.2017 на суму 3.408,00 грн.,

за договором № 312/31-17 - акт № 1 від 20.12.2017 на суму 255.600,00 грн., акт № 2 від 29.12.2017 на суму 3.408,00 грн.,

за договором № 314/31-17 - акт № 1 від 20.12.2017 на суму 173.808,00 грн., акт № 2 від 29.12.2017 на суму 6.816,00 грн.

Відповідно до п. 4.1.1 договорів оплата виконаних проектних робіт за договором здійснюється на підставі акта приймання-передачі виконаних проектних робіт у розмірі 100% від суми, яка зазначена в акті приймання-передачі виконаних проектних робіт з відтермінуванням платежу 60 календарних днів з моменту підписання такого акту.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.1.1 договорів замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконанні роботи, поставлене та змонтоване обладнання.

Проте, відповідач не виконав зобов'язання по сплаті виконаних робіт у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка підтверджена матеріали справи та становить: за договором № 311/31-17 в сумі 180.624,00 грн., за договором №312/31-17 в сумі 259.008,00 грн., за договором № 314/31-17 в сумі 180.624,00 грн., а отже загальна сума боргу складає 620.256,00 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договорами в розмірі 620.256,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договорів, у визначені строки оплату за виконані роботи повністю не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті виконаних робіт, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача нараховані за договорами 19.340,52 грн. інфляційних втрат та 12.591,61 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору інший розмір процентів не визначено.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 19.340,52 грн. інфляційних втрат та 12.591,61 грн. - 3% річних (за обґрунтованими розрахунками).

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НіК» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Н і К» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, кімн. 202, ) 620.256 (шістсот двадцять тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 00 коп. основного боргу, 19.340 (дев'ятнадцять тисяч триста сорок) грн. 52 коп. інфляційних втрат, 12.591 (дванадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одна) грн. 61 коп. - 3% річних, 9.782 (дев'ять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 82 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 21.01.2019.

СуддяВ.В. Сівакова