ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2019 р. Справа№ 910/6365/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд+"

на рішення господарського суду міста Києва від 21.08.2018 (повний текст складено 04.09.2018)

у справі №910/6365/18 (суддя Р.В. Бойко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд+"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд+" (надалі - ТОВ "Укрспецбуд+") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - ПАТ "Українська залізниця"), в якому просить суд розірвати укладений 19.09.2017 між ТОВ "Укрспецбуд+" (підрядник) та ПАТ "Українська залізниця" (замовник) договір №ПР/Ш-17962/НЮ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, як замовник за вказаним договором, не виконав своїх зобов'язань щодо передачі проектної документації в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 у справі №910/6365/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено, що порушення відповідачем п. 4.2 Договору мало наслідком завдання йому шкоди, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

При цьому, суд зазначив, що ненадання замовником на виконання своїх зобов'язань згідно п. 4.2 Договору проектної документації або надання її не в повному обсязі, який є недостатнім для виконання підрядником робіт, з огляду на приписи ст.ст. 538, 613 Цивільного кодексу України може свідчити про прострочення кредитора та є підставою для зупинення відрядником виконання свого обов'язку, проте є не істотним порушенням умов Договору в розумінні приписів ст. 651 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд+" подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не враховано що саме до обов'язків відповідача входило забезпечення апелянта всією проектною документацією, а також, «іншими необхідними документами для виконання робіт», до яких входять погодження, допуски, дозволи власників мереж тощо, та які не були передані відповідачем в порушення п. 4.2 договору та норм чинного законодавства, зокрема положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005 «Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві». Крім того, судом залишено поза увагою те, що апелянтом виконувалися всі необхідні дії, направлені на належне виконання робіт, проте, невиконання зобов'язань за договором з боку відповідача унеможливило своєчасне виконання робіт.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 24.09.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.11.2018 року.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 року справу №910/6365/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Актом прийняття-передачі додаткових документів від 19.10.2018 року по справі №910/6365/18 до Північного апеляційного господарського суду передано відзив відповідача на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №910/6365/18 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 22.11.2018.

21.11.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду апелянтом подано письмові пояснення по справі, а також клопотання призначення судової будівельно-технічної експертизи.

22.11.2018 розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням головуючого судді Агрикової О.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 року, після виходу головуючого судді у справі з лікарняного 06.12.2018 року, розгляд справи призначено на 19.12.2018 року.

Розпорядженням №09.1-08/659/18 від 19.12.2018 року у зв`язку з участю судді Хрипуна О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у ХVІ позачерговому з'їзді суддів України, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6365/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2018 року для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Агрикова О.В., судді: Чорногуз М.Г., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 у справі №910/6365/18 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 11.01.2019.

В судовому засіданні 11.01.2019 року представники сторін не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 11,12 ст 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги за відсутністю сторін у даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Статтями 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши у даному судовому засіданні клопотання апелянта про призначення еспертизи, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із клопотання про призначення будівельно-економічної експертизи, заявник посилається на те, що документація, що була надана замовником на виконання п. 4.2. Договору не є достатньою для виконання робіт, з огляду на те, що в зоні проведення робіт розташовано інженерні мережі та комунікації. Проектною документацією було заплановано велику кількість перетинів лінії зв'язку, технічне переоснащення якої є предметом Договору, із інженерними мережами та трубопроводами. Велика численність наземних та підземних комунікацій на території здійснення будівельних робіт свідчить про наявність охоронних зон зазначених мереж, де можливість проведення робіт, в тому числі земельних робіт, обмежена та підлягає окремому узгодженню. Таких узгоджень проектна документація не містить.

На розгляд та вирішення експерта апелянт просить поставити наступні питання:

-чи міститься серед наданої згідно реєстрів документації проекту «Технічне переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя - Комиш Зоря (156 км). (Коригування розділу «Зв'язок» проекту «Електрифікація ділянки Запоріжжя Комиш Зоря»)» погодження (допуски, дозволи) власників мереж на проведення робіт, передбачених Договором №ПР/Ш-17962/НЮ від 19.09.2017 в охоронних зонах.

-чи необхідні погодження (допуски, дозволи) власників мереж на проведення робіт, передбачених Договором №ПР/Ш-17962/НЮ від 19.09.2017 в охоронних зонах.

-чи можливо виконання робіт, передбачених Договором№ПР/Ш-17962/НЮ від 19.09.2017 в охоронних зонах, без отримання погоджень (допусків, дозволів) власників мереж на проведення таких робіт.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Як роз'яснено у п.п. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України).

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Із сукупності наведених норм вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання про призначення судової експертизи, враховуючи, що наявні матеріали справи не потребують спеціальних знань для повного, об'єктивного розгляду справи.

При цьому слід зауважити, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі №910/6472/18.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19 вересня 2017 року між ПАТ "Українська залізниця" (замовник) та ТОВ "Укрспецбуд+" (підрядник) укладено Договір №ПР/Ш-17962/НЮ (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними матеріальними ресурсами, робочою силою, обладнанням та інструментами виконати роботи з технічного переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя-Комиш Зоря (156 км), які передбачені проектною документацією, та здати замовнику в установлений даним Договором строк закінчені роботи. Замовник зобов'язується прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Пунктом 2.1 Договору встановлена договірна ціна, яка визначається на основі кошторису, що складається згідно вимог ДСТУ БД.1.1.-1:2013, є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток №1) та складає 85 999 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 14 333 166,67 грн.

Згідно з п. 4.1 Договору склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектною документацією.

Замовник з моменту підписання договору передає підряднику документацію, креслення, а також інші необхідні документи для виконання робіт (п. 4.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з додатковою відповідальністю "Інститут Дніпродіпротранс" виготовлено згідно завдання на проектування проектно-кошторисну документацію "Технічне переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя-Комиш Зоря (156 км). (Коригування розділу "Зв'язок проекту "Електрифікація ділянки Запоріжжя-Комиш Зоря) у кількості 4 примірників та один примірник на електронному носії, Передача вказаної проектної документації від Товариства з додатковою відповідальністю "Інститут Дніпродіпротранс" до структурного підрозділу "Служба сигналізації і зв'язку" регіональної філії "Придніровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" підтверджується накладними від №3021/02-03 від 15.08.2017; №3021/01-726 від 20.07.2017 та №3021/02-09 від 31.08.2017.

Згідно з Реєстром документації проекту "Технічне переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя-Комиш Зоря (156 км). (Коригування розділу "Зв'язок" проекту "Електрифікація ділянки Запоріжжя-Комиш Зоря) замовником 11.09.2017 на виконання своїх зобов'язань, передбачених п. 4.2. Договору, було передано підряднику проектну документацію, яка розміщувалась в 42 папках, що підтверджується підписами уповноважених представників у відповідному реєстрі (та не заперечується сторонами).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що підрядник виконує всі роботи своїми ресурсами, матеріалами, засобами і устаткуванням. Матеріали та обладнання, що використовує підрядник для цілей виконання цього договору повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів в галузі будівництва, проектно-кошторисної документації та Договору.

Згідно з пунктом 4.5 Договору сторонами погоджено, що підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт, враховуючи роботи, пов'язані з комплектацією матеріалів та обладнання, з дати підписання Договору.

Положеннями п. 4.6 Договору визначено, що підрядник зобов'язується завершити виконання робіт 29.12.2017 з правом дострокового виконання.

Договір набуває законної сили з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині прийнятих сторонами зобовязань до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 20.1 Договору).

Так, відповідно до п. 4.5 Договору підрядник зобов'язаний приступити до виконання робіт з дати підписання цього Договору, тобто, з 19.09.2017.

Як зазначає позивач, в порушення п. 4.2 Договору відповідач не передав повний комплект документів для виконання робіт.

Відповідач звернувся до позивача з листом №НТО-12/1263-1 від 02.10.2017, у якому зазначав про відсутність у замовника інформації про початок виконання робіт по Договору та просив позивача надати графік виконання робіт. Крім того, замовник вказаним листом запрошував підрядника прийняти участь 06.10.2017 у розширеній нараді.

Листом №259 від 05.10.2017 підрядник повідомив замовника, що ним було проведено перемовини з постачальниками кабельної продукції та останні повідомили його про можливість надати відповідь щодо ціни на свою продукцію після 15.10.2017, у зв'язку з чим позивач просив перенести заплановану на 06.10.2017 нараду на після 15.10.2017.

Листом №НТО-12/1305-17 від 06.10.2017 відповідач повідомив позивача, що підрядником роботи за Договором не розпочато, графік виконання робіт не надано, у зв'язку з чим висловив пропозицію прибути на спільну нараду 09.10.2017 задля обговорення питань початку виконання робіт та складання плану-графіку.

Крім того, відповідач звернувся до позивача з листом №НТО-12/1349-17 від 11.10.2017, в якому запрошував його на розширену нараду 17.10.2017 для обговорення питання початку виконання робіт. У вказаному листі ПАТ "Українська залізниця" вказувало, що станом на 11.10.2017 у нього відсутні докази початку виконання позивачем робіт за Договором та просило надати план-графік виконання робіт, в тому числі, постачання матеріалів, обладнання згідно проектної документації.

18.10.2017 відбулась нарада по розгляду стану виконання робіт по об'єкту "Технічне переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя-Комиш Зоря (156 км.)".

Рішенням наради по розгляду стану виконання робіт по об'єкту "Технічне переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя-Комиш Зоря (156 км.)", яке оформлено протоколом від 18.10.2017, вирішено наступну нараду з даного питання провести 23.10.2017 та зобов'язано позивача на наступну нараду надати перелік видів робіт по Договору з зазначенням конкретних строків робіт, з урахуванням стоків передбачених п. 4.6. Договору, та письмові підтвердження проведених робіт з виробниками кабельної продукції та обладнання щодо їх виготовлення та поставки.

Також, відповідач звернувся до позивача з листом №ШС-03/130 від 18.10.2017, в якому вимагав у підрядника негайно приступити до виконання робіт за Договором, а у разі невиконання зазначених вимог, зазначав про вжиття заходів для розірвання спірного Договору.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист №293 від 27.10.2017, в якому зазначалось, що проектна документація була передана замовником не в повному обсязі та відсутні узгодження проекту, які є невід'ємною частиною проектної документації.

Листом №308 від 07.11.2017 позивач повідомив відповідача, що виконання у визначені Договором строки робіт (до кінця 2017 року) є унеможливленим через 1) оскарження більш ніж місяць тендерної документації та відповідно затримку укладення спірного договору; 2) постачальники кабелю не можуть поставити 100% продукції, необхідної ТОВ "Укрспецбуд+" для виконання робіт по Договору; 3) відмову ПАТ "Азовкабель" від надання пропозиції на постачання кабельної продукції.

З наведеного вище листування між сторонами вбачається, що позивачем не зазначалось про неможливість виконання робіт за Договором у зв'язку з недостатністю (некомплектністю) проектної документації, наданої замовником протягом вересня-жовтня 2017 року.

09.11.2017 відповідачем направлено позивачу претензію №ШЮ-04/64 з вимогами негайно приступити до виконання робіт та сплатити штрафні санкції у розмірі 60 19 930,00 грн. та пеню у розмірі 4 471 948,00 грн.

09.11.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №312 від 09.11.2017, в якому ТОВ "Укрспецбуд+" вказувало, що станом на 01.11.2017 не отримувало в повному обсязі проектну документацію, креслення та інші документи для виконання робіт за Договором, у зв'язку з чим не може виконати роботи за договором.

З наведеного вбачається, що після отримання позивачем претензії щодо сплати штафних санкцій, останній, як на підставу затримки у початку виконання робіт почав посилатись на неналежне виконання замовником своїх зобов'язань з передачі проектної документації в повному обсязі.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору, а саме те, що відповідач, в порушення п. 4.2 Договору відповідач не передав повний комплект документів для виконання робіт.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Розірванням договору є припинення договірного зобов'язання, тобто зникнення правового зв'язку між сторонами договірного зобов'язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 18.1 Договору сторона, приймаючи рішення про розірвання Договору, сповіщає про це письмово іншій стороні не менш ніж за 10 робочих днів.

Відповідно до статі 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частина третя статті 653 ЦК України, частина четверта статті 188 ГК України також зазначає, що договір може бути розірвано або за домовленістю сторін, або на вимогу однієї з сторін за рішенням суду.

При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Як зазначалось вище, з Реєстру документації проекту "Технічне переоснащення лінії зв'язку на дільниці Запоріжжя-Комиш Зоря (156 км). (Коригування розділу "Зв'язок" проекту "Електрифікація ділянки Запоріжжя-Комиш Зоря) вбачається, що замовником 11.09.2017 на виконання своїх зобов'язань, передбачених п. 4.2. Договору, було передано підряднику проектну документацію.

В той же час, апелянт зазначає, що відповідач не в повному обсязі передав позивачу передбачену договором документацію, зокрема, погодження, допуски, дозволи власників мереж, тощо, в зв'язку з чим невиконання зобов'язань за Договором відбулось не з вини апелянта, а в результаті неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, що виключає наявність вини позивача за несвоєчасне виконання робіт. При цьому, доказів письмового повідомлення замовника про розірвання спірного Договору матеріали справи не містять.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом даного спору є розірвання договору. Так, беручи до уваги вищезазначені норми законодавства та фактичні обставини справи, позивачем не доведено, що невиконання відповідачем умов договору, в частині передачі «інших документів для виконання робіт» (погоджень, допусків, дозволів власників мереж, тощо ) є істотним порушенням умов Договору в розумінні приписів ст. 651 Цивільного кодексу України.

Також, як вірно зазначив місцевий господарський суд, порушення відповідачем п. 4.2 Договору не мало наслідком завдання позивачу шкоди, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди.

Крім того, надання замовником проектної документації не в повному обсязі, що є недостатнім для виконання підрядником робіт, з огляду на приписи ст.ст. 538, 613 Цивільного кодексу України може свідчити про прострочення кредитора та є підставою для зупинення відрядником виконання свого обов'язку, а не розірванням договору.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 у справі №910/6365/18 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування оскаржуваного рішення господарського суду міста Києва від 21.08.2018 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд+" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 у справі №910/6365/18 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 у справі №910/6365/18 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6365/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.01.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

Ю.Б.Михальська