ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 Справа № 904/3771/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/3771/18 (суддя Євстигнеєва Н.М.; рішення ухвалене о 13:21 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 19.10.2018)

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м.Дніпро

про стягнення пені у розмірі 27532,19 грн. та трьох процентів річних у розмірі 2482,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" пеню у розмірі 27532,19 грн. та три проценти річних у розмірі 2482,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №171003/1605851 від 23.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три проценти річних за період прострочки з 16.02.2018 по 22.04.2018 у сумі 2482,01 грн. На підставі пункту 7.6 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений газ у розмірі 27532,19 грн. за загальний період з 16.02.2018 по 22.04.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/3771/18 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення пені у розмірі 27532,19 грн. та трьох процентів річних у розмірі 2482,01 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" пеню у розмірі 27532,19 грн., три проценти річних у розмірі 2482,01 грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що матеріалами справи встановлений факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки від 23.12.2016 № 71003/1605851 щодо оплати за відвантажений товар, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ТОВ "МЗ "Дніпросталь") подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/3771/18 повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що апелянт, як Покупець за Договором, зобов'язаний оплатити Товар протягом 120 днів з дати його відвантаження Покупцем. Отже вказане зобов'язання має бути виконане саме в цей строк згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України.

З метою виконання зобов'язання з оплати Товару Постачальник передає Покупцеві відповідний рахунок, спочатку засобами електронного зв'язку, з подальшим наданням оригіналів протягом 7 днів з дати поставки Товару (п. 3.8. договору).

Отже, в частині поставки від 18.10.2017 на суму 5750974,68 грн. (рахунок №215854 від 18.10.2017) фактичні обставини полягають в такому:

- зобов'язання зі сплати основного рахунку №215854 від 18.10.2017 на суму 5750974,68 грн. припинилося належним виконанням 15.02.2018 згідно ст. 599 ЦК України;

- коригувальний рахунок №215854АК виставлено 16.02.2018, тобто на наступний день після сплати основного рахунку;

- коригувальний рахунок №215854АК сплачено за рахунок залишкових грошових коштів за платіжним дорученням №1353 від 15.02.2018 на суму 5890760,06 грн.

Отже, станом на дату виникнення зобов'язання зі сплати коригувального рахунку не існує зобов'язання зі сплати основного рахунку в силу його належного виконання.

Відповідач не оспорює приписи п. 3.7. Договору, але наполягає на їх вірному застосуванні до грошових коштів, що спрямовуються на виконання існуючих, а не припинених зобов'язань.

Внаслідок невірно встановлених обставин, що мають значення для справи, висновки місцевого господарського суду про допущення прострочки оплати товару, а відтак і правомірність нарахування штрафних санкцій не відповідають дійсним обставинам спірних правовідносин.

Позивачем (АТ "НЗФ") надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Так, позивач зазначає, що сторони погодили розподілення коштів, що сплачує відповідач за отриманий товар, здійснює позивач в певному порядку та черговості. А отже, доводи ТОВ "МЗ "Дніпросталь" зазначені у апеляційній скарзі щодо необґрунтованості зарахування коштів АТ "НЗФ", які надходили від покупця є безпідставними, тому що вони не враховують встановлених сторонами обов'язкових вимог пункту 3.7 Договору.

Підтвердження правильності зарахування коштів позивачем в хронологічному порядку на умовах п. 3.7 Договору повністю ґрунтується на приписах листа Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної ради України №06-10/10-1215 від 29.10.2004.

Скаржник помилково посилається на п. 3.8 Договору поставки від 23.12.2016, вказуючи на невірне розподілення отриманих коштів постачальником від покупця за поставлений товар. Так, скаржник зазначає, що сума коштів, яку він сплачує на рахунок АТ "НЗФ" повинна стосуватися лише основного рахунку, тоді як оплата коригуючого (рахунки, виписані на різницю між базовою ціною на дату відвантаження і ціною такої продукції на дату зарахування коштів від Покупця) здійснюється ним лише через 7 к.д. з моменту виставлення (отримання) такого рахунку.

Інші умови оплати основних рахунків чи коригуючих рахунків, окрім узгодженого п. 3.7., сторонами в Договорі не зазначено, а тому оплата за поставлений товар жодним чином не залежить від дати отримання основного рахунку та коригуючого рахунку Покупцем.

До того ж, позивач наголошує, що ним додержано вимоги п. 3.8. Договору від 23.12.2016 щодо строку своєчасного направлення на адресу ТОВ "МЗ "Дніпросталь" рахунків спочатку електронним зв'язком та негайно - поштою/кур'єром.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (Покупець) укладено договір поставки №171003/1605851 від 23.12.2016 (далі - Договір, а.с.17-23 т.1), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити феросплави (товар), на умовах, у кількості та строки, зазначені у Специфікаціях до цього Договору, що є невід'ємною його частиною.

Відповідно до пункту 8.6. Договір вступає в силу з 01.01.2017 і діє по 01.04.2018. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від виконання взятих на себе зобов'язань згідно Договору.

Пунктом 3.9. Договору передбачено, що загальна вартість за Договором визначається загальною сумою вартості всіх специфікацій (додатків) до цього Договору.

Сторонами було підписано специфікації до договору поставки, у яких узгоджено найменування продукції, якість, упаковка, кількість, ціна для розрахунків за поставлену продукцію, базова ціна, ринок збуту, строки поставки та орієнтована загальна сума по специфікації, у тому числі:

- №9 від 11.10.2017, з урахуванням Додаткової угоди №4/1705818 від 27.10.2017, на суму 12163591,80 грн. (з ПДВ) зі строком поставки - жовтень 2017 року (а.с.35 т.1);

- №10 від 03.11.2017 на суму 21851503,56 грн. (з ПДВ) зі строком поставки - листопад 2017 року (а.с.37 т.1);

- №11 від 04.12.2017 на суму 24511147,20 грн. (з ПДВ) зі строком поставки - грудень 2017 року (а.с.38 т.1).

Відповідно до пункту 2.3. Договору датою поставки товару та переходу права власності, при поставці залізничним транспортом, є дата штемпеля на залізничній накладній станції Вантажовідправника. Постачальник приймає на себе зобов'язання щодо організації та оплати транспортування і супроводу товару по шляху його спрямування. Постачальник несе ризики випадкової втрати та/або пошкодження товару до моменту прибуття товару на залізничну станцію Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці, що підтверджується штемпелем залізничної станції на залізничній накладній. Покупець зобов'язаний протягом 2-х робочих днів з дати прибуття товару, спрямувати за допомогою факсимільного та/або електронного зв'язку, з подальшою відправкою кур'єрською поштою на адресу Постачальника, засвідчену Покупцем копію залізничної накладної зі штемпелем залізничної станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці. При поставці товару автотранспортом датою поставки є дата передачі товару Покупцю (найнятому ним перевізнику) на складі Вантажовідправника, вказана у накладній на відпуск товару. Моментом переходу права власності на товар є дата поставки товару.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку феросилікомарганець (надалі - товар), що підтверджується наявними у справі залізничними накладними №№47891536, 47891544, 45312980, 45313095, 45742772, 46906905, 47076344.

Позивачем на оплату відповідачу за поставлений товар виставлені рахунки, а в подальшому у зв'язку із зміною курсу долару США, відкориговані рахунки.

Згідно з п. 3.4. Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом 120-ти календарних днів від дати поставки товару. Постачальник повідомляє Покупця про дату поставки товару шляхом передання засобами електронного чи факсимільного зв'язку наступних документів: рахунку Постачальника, копії залізничної квитанції, сертифіката якості, у відповідності з п. 3.7. цього Договору.

Покупець гарантує Постачальнику своєчасне здійснення оплати у відповідності до графіку оплати. У випадку прострочення оплати, Постачальник залишає за собою право зупинити відвантаження на адресу Покупця до повного погашення заборгованості. При цьому штрафні санкції згідно з п. 7.7. відносно Постачальника застосовуватися не будуть. Вартість відвантаженого товару у Специфікації визначається в національній валюті України з урахуванням податків та зборів, передбачених чинним законодавством України. Оплата товару здійснюється в національній валюті України.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника (п. 3.6 Договору).

Пунктом 3.7 Договору визначено, що при перерахуванні коштів на рахунок Постачальника, Покупець зобов'язаний зазначити: "Оплата за товар по договору №171003/1605851 від 23 грудня 2016 року". При цьому отримані грошові кошти визначаються Постачальником наступним чином: 1) сплачуються рахунки, які виписані на різницю між базовою ціною продукції на дату відвантаження та ціною такої продукції на дату зарахування грошових коштів від Покупця; 2) сплачуються рахунки, виписані по базовій ціні продукції на дату відвантаження (такі рахунки оплачуються в порядку календарної черги виникнення заборгованості).

Постачальник засобами факсимільного та/або електронного зв'язку, передає Покупцю протягом 3-х робочих днів з дати поставки товару рахунок на відвантажений товар, з наступним переданням оригіналів протягом 7 календарних днів з дати поставки товару і при наявності підписаної обома сторонами Специфікації, наступні документи: - рахунок-фактуру постачальника на дату відвантаження; - копію залізничної квитанції та/або накладної на відпуск товару; - сертифікат якості; - податкову накладну. Постачальник протягом 7 календарних днів з дати оплати товару передає Покупцю відкоригований рахунок на дату оплати і розрахунок коригування до податкової накладної. Податкова накладна складається Постачальником в електронній формі з додержанням умов відносно реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. У випадку, якщо з вини Постачальника Покупець втрачає право на податковий кредит, Постачальник відшкодовує Покупцю всі понесені збитки. Датою надання документів вважається дата поштового штемпеля відправки на конверті. У випадку доставки документів кур'єрською поштою, датою надання документів вважається дата, зазначена у накладній про приймання документів (п. 3.8. Договору).

Відповідно до п. 7.6. Договору, у випадку порушення Покупцем строків оплати за поставлений товар, вартість якого розрахована відповідно до п. 5 Специфікацій цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочки оплати.

Позивач зазначає, що виконав свої зобов'язання за Договором та поставив товар на адресу відповідача у встановлений строк, проте відповідач прострочив виконання зобов'язання щодо оплати за відвантажений товар, у зв'язку з чим, позивачем у відповідності з п. 7.6. договору нараховано пеню, та на підставі частини 2 статті 625 ЦК України три проценти річних за порушення термінів оплати товару, проти чого заперечує відповідач, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За висновком суду першої інстанції правовий аналіз матеріалів справи свідчить про те, що відповідачем оплачено поставлений товар, однак допущено прострочку такої оплати.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Так, на виконання умов Договору позивачем 18.10.2017 за залізничними накладними №47891536 та №47891544 (а.с.42-43 т.1) були відправлені вагони №56865165 та №56865249 з 137,640 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 5750974,68 грн. за Специфікацією №9 до Договору.

На оплату позивачем виставлено рахунок №215854 від 18.10.2017 на суму 5750974,68 грн. (а.с.39 т.1).

Кінцевий строк оплати за Договором (120 календарних днів з дати поставки) - 15.02.2018.

Згідно з платіжним дорученням №1353 від 15.02.2018 на суму 5890760,03 грн. (а.с.73 т.1) частину боргу у сумі 5262459,79 грн. зараховано в рахунок оплати вказаного рахунку.

З урахуванням знецінення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №215854АК від 15.02.2018 на суму 33 865,46 грн. (а.с.40 т.1), який сплачений відповідачем за цим же платіжним дорученням №1353 від 15.02.2018 на суму 5890760,06 грн.

Залишок боргу у сумі 488514,89 грн. відповідачем оплачено платіжним дорученням №1764 від 28.02.2018 на суму 1780000,00 грн. (а.с.73 т.1). Відтак, відповідачем допущено прострочку оплати суми 488514,89 грн., яка складає 12 днів.

З урахуванням знецінення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №215854АК1 від 28.02.2018 на суму 8556,00 грн. (а.с.41 т.1), який сплачено за цим же платіжним дорученням №1764 від 28.02.2018 на суму 1780000,00 грн.

30.10.2017 за залізничною накладною №45312980 (а.с.47 т.1) відправлений вагон №55740088 із 66,380 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 2814531,65 грн. за Специфікацією №9 до Договору від 23.12.2016.

Позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок №216097 від 30.10.2017 на суму 2 814 531,65 грн. (а.с.44 т.1).

Кінцевий строк оплати у відповідності з умовами Договору (120 календарних днів з дати поставки) - 27.02.2018.

Згідно з платіжним дорученням №1764 від 28.02.2018 на суму 1780000,00 грн. (а.с.73 т.1) частина боргу у сумі 1279482,13 грн. зарахована в рахунок оплати даного рахунку (№216097 від 30.10.2017).

З урахуванням знецінення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №216097АК від 28.02.2018 на суму 3446,98 грн. (а.с.45 т.1) Вказана сума сплачена за платіжним дорученням №1764 від 28.02.2018 на суму 1780000,00грн.

Залишок у сумі 1531036,55 грн. відповідачем оплачено платіжним дорученням №1798 від 01.03.2018 на суму 4088624,97 грн. (а.с.74 т.1).

Відтак, відповідачем допущено прострочення в 1 день оплати суми у розмірі 1531036,55 грн.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №216097АК1 від 01.03.2018 на суму (-4012,97 грн.) (а.с.46 т.1).

30.10.2017 за залізничною накладною №45313095 (а.с.51) відправлений вагон №67842740 з 72,030 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 3054093,32 грн. за Специфікацією №9 до Договору від 23.12.2016.

Позивачем виставлено відповідачеві на оплату рахунок №216098 від 30.10.2017 на суму 3054093,32 грн. (а.с.48 т.1).

Кінцевий строк оплати за Договором (120 календарних днів з дати поставки) - 27.02.2018.

Згідно з платіжним дорученням №1798 від 01.03.2018 на суму 4088624,97 грн. (а.с.74 т.1), частина боргу у сумі 2557588,42 грн. зарахована в рахунок погашення вказаного рахунку (№216098 від 30.10.2017).

Термін прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару на суму 3054093,32 грн. склав 1 день.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №216098АК від 01.03.2018 на суму (-6703,64 грн.) (а.с.49 т.1).

Залишок боргу в сумі 475552,86 грн. відповідачем сплачено за платіжним дорученням №2069 від 12.03.2018 на суму 5737050,41 грн. (а.с.74 т.1), а отже, допущено прострочку виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару в сумі 475552,86 грн. - 12 днів.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №216098АК1 від 12.03.2018 на суму (-14248,40 грн.) (а.с.50 т.1).

12.11.2017 за залізничною накладною № 45742772 (а.с.55 т.1) відправлені вагони №66697913 та №55468714 із 144,920 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 5974943,20 грн. за Специфікацією № 10 до договору від 23.12.2016.

Позивачем надано відповідачеві на оплату рахунок №216417 від 12.11.2017 на суму 5974943,20 грн. (а.с.52 т.1).

Кінцевий строк оплати за договором (120 календарних днів з дати поставки) -12.03.2018.

Платіжним дорученням №12109 від 13.03.2017 сплачено суму 5974943,20 грн. (а.с.75 т.1), з яких зараховано частину боргу у сумі 5679711,82 грн. в рахунок погашення даного рахунку (№216417 від 12.11.2017).

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №216417АК від 13.03.2018 на суму (-220567,69 грн.) (а.с.53 т.1).

Залишок в сумі 73062,75 грн., відповідачем сплачено платіжним дорученням №2259 від 19.03.2018 на суму 5761787,96 грн. (а.с.75 т.1), а отже термін прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару в сумі 73062,75 грн. складає 6 днів.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №216417АК1 від 19.03.2018 на суму (-1600,94 грн.) (а.с.54 т.1).

16.12.2017 за залізничною накладною №46906905 (а.с.61 т.1) були відправлені вагони №№ 56117609 та 55467518 із 145,540 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 5945587,27 грн. за Специфікацією №11 до Договору від 23.12.2016.

На оплату позивачем надано відповідачеві рахунок №217213 від 16.12.2017 на суму 5945587,27 грн. (а.с.56 т.1).

Кінцевий строк оплати за договором (120 календарних днів від дати поставки) - 15.04.2018.

Згідно з платіжним дорученням №2984 від 12.04.2018 на суму 6076313,39 грн. (а.с.76 т.1) зараховано частину боргу у сумі 497779,21 грн. за цим рахунком (№217213 від 16.12.2017).

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217213АК від 12.04.2018 на суму (-21665,52 грн.) (а.с.57 т.1).

Частину боргу у сумі 1200000,00 грн. відповідачем сплачено за платіжним дорученням №3048 від 16.04.2018 на суму 1200000,00 грн. (а.с.76 т.1).

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217213АК1 від 16.04.2018 на суму (-42690,96 грн.) (а.с.58 т.1).

Частину боргу у сумі 475000,00 грн. відповідачем оплачено за платіжним дорученням № 3097 від 17.04.2018 на суму 475000,00 грн. (а.с.77 т.1), а тому термін прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару склав 1 день.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217213АК2 від 17.04.2018 на суму (-17570,22 грн.) (а.с.59 т.1).

Залишкову частину в сумі 3558351,94 грн., відповідачем оплачено у відповідності з платіжним дорученням № 3131 від 18.04.2018 на суму 4270587,27 грн. (а.с.77 т.1), у зв'язку з чим термін прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару в сумі 3558351,94 грн. склав 2 дні.

З урахуванням знецінення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217213АКЗ від 18.04.2018 на суму (-132529,42 грн.) (а.с.60 т.1).

21.12.2017 за залізничною накладною №47076344 (а.с.66 т.1) відправлені вагони №68718014 та №68741230 із 102,140 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 4172614,28 грн. за Специфікацією №11 до договору від 23.12.2016.

Позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок №217320 від 21.12.2017 на суму 4172614,28 грн. (а.с.62 т.1).

Кінцевий строк оплати за договором (120 календарних днів з дати поставки) - 20.04.2018.

За платіжним дорученням №3131 від 18.04.2018 на суму 4270587,27 грн. (а.с.77 т.1) зараховано в рахунок оплати даного рахунку (№217320 від 21.12.2017) частину боргу у сумі 712235,33 грн.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217320АК від 18.04.2018 на суму (-26 526,92 грн.) (а.с.63 т.1).

Частину боргу у сумі 2208454,37 грн., відповідачем оплачено за платіжним дорученням №3239 від 20.04.2018 на суму 2208454,37 грн. (а.с.78 т.1).

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217320АКІ від 20.04.2018 на суму (-69 755,11 грн.) (а.с.64 т.1).

Залишок у сумі 1118229,32 грн., відповідачем оплачено за платіжним дорученням №3265 від 23.04.2018 на суму 4034897,49 грн. (а.с.78 т.1), а відповідно термін прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару у сумі 1118229,32 грн. складає 2 дні.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217320АК2 від 23.04.2018 на суму (-37413,23 грн.) (а.с.65 т.1).

21.12.2017 за залізничною накладною №47076344 (а.с.66 т.1) був відправлений вагон №68745025 із 54,060 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 2208454,37 грн. за Специфікацією №11 до договору від 23.12.2016.

Позивачем виставлено на оплату відповідачу рахунок №217321 від 21.12.2017 на суму 2208787,37 грн. (а.с.67 т.1).

Кінцевий строк оплати за договором (120 календарних днів з дати поставки) - 20.04.2018.

Платіжним дорученням №3265 від 23.04.2018 на суму 4034897,49 грн. (а.с.78 т.1) відповідачем оплачено борг в сумі 2136956,99 грн., а тому термін прострочення виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару склав 2 дні.

З урахуванням зміцнення курсу гривні до долара США, на день надходження грошей від покупця, постачальником було пред'явлено до оплати коригувальний рахунок №217321АК від 23.04.2018 на суму (-71497,38 грн.) (а.с.68 т.1).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина перша статті 216 Господарського кодексу України зазначає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України та статті 549 Цивільного кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.6. Договору у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, вартість якого розрахована відповідно до п. 5 Специфікацій цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочки оплати.

У зв'язку із порушенням відповідачем строків оплати за поставлений товар, позивач нарахував пеню у розмірі 27532,19 грн. за загальний період 16.02.2018 по 22.04.2018 та 3% річних у розмірі 2482,01 грн. за загальний період з 16.02.2018 по 22.04.2018.

Перевіривши наведені вище підстави для нарахування та пред'явлення позивачем відповідачу вимог про стягнення з останнього пені у розмірі 27532,19 грн. за загальний період 16.02.2018 по 22.04.2018 та трьох процентів річних у розмірі 2482,01 грн. за загальний період з 16.02.2018 по 22.04.2018, колегія суддів погоджується з тим, що є правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача означеної штрафної санкції та процентів річних є правомірними та обґрунтованими.

Посилання скаржника на невірне зарахування позивачем сплачених сум відхиляється судом апеляційної інстанції. Так відповідач вказує, що спочатку відбувається оплата товару за первісним рахунком, а потім, протягом семи днів, постачальник додатково виставляє коригувальний рахунок. При цьому, строк для сплати коригувального рахунку договором не встановлений, отже, сторони мають керуватися нормами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України про виконання обов'язку щодо сплати за коригувальним рахунком протягом 7 днів з дати отримання рахунку. Однак такі заперечення є безпідставними, оскільки порядок зарахування коштів, сторонами обумовлено у п. 3.7. Договору, відповідно до якого отримані грошові кошти визначаються постачальником наступним чином: 1) сплачуються рахунки, які виписані на різницю між базовою ціною продукції на дату відвантаження та ціною такої продукції на дату зарахування грошових коштів від покупця; 2) сплачуються рахунки, виписані по базовій ціні продукції на дату відвантаження (такі рахунки оплачуються в порядку календарної черги виникнення заборгованості). Іншого порядку зарахування оплат сторонами у Договорі не передбачено, а відтак цим спростовуються заперечення апелянта (відповідача) щодо невірного зарахування позивачем отриманих коштів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 у справі №904/3771/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.01.2019.

Головуючий суддя                                                                                І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                    Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                    Л.П. Широбокова