ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 м. Дніпро Справа № 904/6799/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 28 від 03.05.2018 р., представник;

від відповідач: ОСОБА_2, витяг з ЄДР № НОМЕР_1 від 21.06.2017, керівник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі № 904/6799/17 (суддя Ліпинський О.В.), повний текст рішення складено 10.09.2018

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварц», м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області

про розірвання договору купівлі-продажу та повернення обєкта приватизації у державну власність, -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кварц про розірвання договору купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва Енергоблок заводу Керміконд, який розташований на земельній ділянці площею 0,95 га та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, 206, і повернення об'єкта приватизації у державну власність.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 у справі № 904/6799/17 (суддя Золотарьова Я.С.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (у складі: ОСОБА_3 - доповідач, ОСОБА_4, ОСОБА_5В.) в задоволенні апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 у справі № 904/6799/17 відмовлено. Рішення місцевого господарського суду змінено.

Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області на користь Державного бюджету України судовий збір за подання позову у сумі 3200,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу № 904/6799/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі № 904/6799/17 (суддя Ліпинський О.В.) в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що зі змісту спірного договору купівлі-продажу, пункти 5.3., 5.4. договору, невиконання яких є підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, не містять строків виконання, передбачених ними зобовязань.

Вимоги позивача про виконання відповідачем умов спірного договору, що викладені в листах від 20.10.2016 та 01.12.2016 та отриманих відповідачем (т. 2, а. с. 57, 60-64) досліджено судом та встановлено, що за вказаними листами позивач, в силу приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, вимагав від відповідача надання документів для підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу від 17.11.1998 № 1724, тобто по суті вимагав виконання умов п. 5.5. спірного договору щодо обовязку покупця надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору. Натомість, відповідачу в зазначених листах не висунуто жодної вимоги в частині виконання обовязку із завершення будівництва обєкта, здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання.

З огляду на викладені обставини, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позивачем предявлено вимогу про розірвання спірного договору внаслідок порушення відповідачем зобовязань за п. 5.3., 5.4. зазначеного правочину, строк виконання яких, договором не встановлено. При цьому, виходячи зі змісту встановлених судом обставин, такий строк не настав і виходячи з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Наявні у справі докази, зокрема, лист Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 02.09.2016 (т. 1, а. с. 31), свідчить про фактичне закінчення відповідачем в лютому 2016 року будівництва обєкта зі зміною початкового профілю та введення його в експлуатацію як складського приміщення ТОВ «Кварц», що вказує на недотримання умов п. 5.3. договору. При цьому, місцевим господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 у справі № Б24/268/01 Державне підприємство завод «Керміконд» ліквідовано у процедурі банкрутства, а тому, такі обставини вказують на неможливість виконання відповідачем зобовязань, передбачених пунктами 5.3., 5.4. спірного договору шляхом добудови обєкту незавершеного будівництва (енергоблок заводу «Керміконд») зі збереженням початкового профілю та здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності зазначеного заводу, що як наслідок, свідчить про припинення такого зобовязання в силу приписів ст. 607 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Отже, господарський суд прийшов до висновку, що припинення в силу вимог закону обовязків покупця, які встановлені умовами п. 5.3., 5.4. спірного договору, виключає підстави для застосування правових наслідків невиконання зобовязання (ст. 611 ЦК України) у вигляді розірвання договору, у звязку із чим, заявлений позивачем позов відхилено, як в частині основної вимоги (розірвання договору), так і в частині похідної вимоги про зобовязання відповідача повернути майно.

Щодо невиконання відповідачем умов п. 5.5. спірного договору купівлі-продажу, який передбачає обовязок покупця надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи про виконання умов цього договору, на переконання суду зазначене порушення не носить характеру істотних, та не може бути підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване ним рішення і прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована ухваленням місцевим господарським судом оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, відповідачем не вжито відповідних заходів для належного виконання зобовязання визначеного умовами пунктів 5.3., 5.4., 5.5. договору купівлі-продажу від 17.11.1998 № 1724. Натомість, в односторонньому порядку (без відповідної згоди позивача), в порушення вимог ст. 193 ГК України та статей 525, 651 ЦК України відповідач прийняв рішення про добудову «Енергоблоку» зі зміною початкового профілю, що не враховано місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення, як того вимагає ст. 86 ГПК України, що є підтвердженням неповного та необґрунтованого розгляду справи внаслідок чого ухвалено незаконне рішення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі № 904/6799/17. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 11.12.2018.

11.12.2018 відповідач надав до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а рішення залишити без змін. Доводи відзиву мотивовані правильністю висновків, відповідно до яких ухвалено оскаржуване позивачем рішення господарського суду.

11.12.2018 на підставі заяви директора ТОВ «Кварц» (т. 2 а. с. 147-149) розгляд справи відкладено на 14.01.2019.

У судовому засіданні 14.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом, з урахуванням матеріалів справи встановлено, що 17.11.1998 між Регіональним відділенням Фондом державного майна України по Дніпропетровській області (продавець-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кварц» (покупець - відповідач) укладено договір № 1724 купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва на аукціоні (далі договір) т. 1 а. с. 15-16)).

Відповідно до умов п. 1.1. договору продавець зобовязується передати у власність покупцеві обєкт незавершеного будівництва «Енергоблок заводу «Керміконд», який розташований на земельній ділянці площею 0,95 га та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, 206, а покупець зобовязується прийняти обєкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

Згідно з п. 1.2. договору, право власності на обєкт незавершеного будівництва переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору.

Договір посвідчено приватним нотаріусом 17.11.1998 за реєстровим № 1724.

Розділом 5 договору на покупця покладено наступні обовязки, зокрема:

- п. 5.3. закінчити будівництво обєкта із збереженням його початкового профілю;

- п. 5.4. здійснити монтаж інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності заводу;

- п. 5.5. на вимогу продавця покупець зобовязаний надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору та повернення обєкта незавершеного будівництва у власність продавця.

Місцевим господарським судом встановлено, а сторонами не заперечується факт передачі відповідачу обєкта незавершеного будівництва за договором, згідно з актом приймання-передачі.

23.05.2001 сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору № 1724 купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва на аукціоні.

24.10.2003 сторонами укладена додаткова угода № 2 до договору.

07.02.2006 сторонами укладена додаткова угода № 3 та 22.06.2006 додаткова угода № 4 до цього договору.

Додатковою угодою № 4 від 22.06.2006 термін будівництва та вводу в експлуатацію обєкта незавершеного будівництва «Енергоблок заводу «Керміконд» продовжено до 01.12.2007 згідно плану-графіку.

Зміна умов договору або внесення доповнень до нього можливі тільки за згодою сторін (п. 11.1. договору).

Усі зміни та доповнення до договору здійснюються тільки у письмовій формі з наступним посвідченням таких змін та доповнень в органах нотаріату (п. 11.2. договору).

У разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або арбітражного суду (п. 11.3. договору).

Місцевим господарським судом встановлено, що у 2008 році Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській області вже зверталося з позовом до ТОВ «Кварц» про розірвання договору купівлі-продажу № 1724 обєкта незавершеного будівництва від 17.11.1998 та зобовязання ТОВ «Кварц» повернути обєкт нерухомості до державної власності.

ТОВ «Кварц» позов не визнало та подало зустрічний позов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання недійсними додаткових угод до вищезазначеного договору купівлі - продажу обєкту незавершеного будівництва, посилаючись на невідповідність умов додаткових угод, якими були встановлені терміни закінчення будівництва обєкту, приписам Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств ( малу приватизацію)».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2008 у справі № 32/55-08 відмовлено в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області про розірвання договору купівлі-продажу № 1724 обєкту незавершеного будівництва від 17.11.1998 та про зобовязання ТОВ «Кварц» повернути обєкт до державної власності. Зустрічний позов ТОВ «Кварц» до РВФДМ по Дніпропетровській області задоволено, визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 23.05.2001, № 2 від 24.10.2003, № 3 від 07.02.2006 та № 4 від 22.06.2006 до договору купівлі-продажу № 1724 обєкту незавершеного будівництва від 17.11.1998.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.03.2009 та постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2009 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2008 у справі № 32/55-08 залишено без змін.

Враховуючи остаточне судове рішення від 05.08.2009 у справі № 32/55-08, договір купівлі-продажу № 1724 від 17.11.1998 діє між сторонам у первісній редакції.

02.09.2016 Регіональним відділенням ФДМУ по Дніпропетровській області проведено перевірку виконання умов договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва, за результатами якої складено акт поточної перевірки від 02.09.2016, яким встановлено невиконання покупцем взятих не себе зобовязань, передбачених пунктами 5.3., 5.4., 5.5., 5.6. договору (т 1 а. с. 20-22).

Листом від 06.09.2016 № 11-05-04911 позивач направив на адресу відповідача акт поточної перевірки від 02.09.2016 (т. 1 а. с. 23).

В подальшому позивач звертався до відповідача з листами від 20.10.2016 та від 01.12.2016, якими просив надати документи на підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу (т. 1 а. с. 24-27).

12.12.2016 відповідач повідомив позивача про свою незгоду з висновками комісії, викладених в акті поточної перевірки від 02.09.2016 (т. 1 а. с. 28-29), що і є причиною виникнення спору в даній справі.

Спірними у даній справі є вимоги позивача про розірвання договору та повернення обєкта незавершеного будівництва до державної власності, з підстав невиконання відповідачем умов пунктів 5.3., 5.4., 5.5. договору, що зафіксовано актом поточної перевірки від 02.09.2016.

Умови договору в частині оплати відповідачем за придбаний обєкт незавершеного будівництва сторонами не заперечуються.

Надаючи правову кваліфікацію наявним в матеріалах справи доказам та поясненням учасників судового процесу, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Правові наслідки порушення зобовязання визначені у ч. 1 ст. 611 ЦК України. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання.

Частиною 5 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобовязань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Згідно ч. 9 ст. 27 названого Закону, у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у звязку з невиконанням покупцем договірних зобовязань приватизований обєкт підлягає поверненню в державну власність.

Отже, підставою для розірвання договору купівлі-продажу обєкта приватизації, може бути невиконання покупцем договірних зобовязань, у визначені договором строки. Натомість, за змістом спірного договору (п. п. 5.3., 5.4.), строки виконання зобовязань не встановлені.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи наявні листи від 20.10.2016 та 01.12.2016 з вимогами позивача до відповідача про виконання умов спірного договору (т. 1 а. с. 24-25, 26-27).

З метою виконання обовязкових вказівок Верховного Суду, що містяться в постанові від 27.03.2018, якою скасовано попередні рішення судів у даній справі та направлено справу на новий розгляд, місцевий господарський суд зобовязав позивача надати докази направлення зазначених вище листів на адресу відповідача. На виконання вимог суду позивач надав суду відповідні докази, які залучено до справи (т. 2 а. с. 54-64).

Дослідивши зміст наведених вище листів, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що за вказаними листами позивач вимагав від відповідача надання документів для підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу від 17.11.1998 № 1724, тобто, по суті вимагав виконання умов п. 5.5. спірного договору щодо обовязку покупця надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору. При цьому, жодних вимог в частині виконання обовязку із завершення будівництва обєкта та здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання, в зазначених листах позивач відповідачу не висував, а тому, строк виконання зобовязань за умовами пунктів 5.3., 5.4. не настав і виходячи з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в зазначених листах заявлених позивачем відповідачу вимог в частині виконання обовязку із завершення будівництва обєкта та здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання.

При цьому, колегія суддів вважає, що до умов спірного договору (п. п. 5.3., 5.4.) правила встановлені ч. 2 ст. 530 ЦК України не можуть бути застосованими, оскільки будівництво такого обєкту як енергоблок заводу, не може бути виконане протягом семиденного строку від дня предявлення вимоги.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, про те, що оскільки строк виконання зобовязань за договором скасовано судовим рішенням у справі (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2008 у справі № 32/55-08), строк виконання зобовязань за договором, в силу приписів ч. 2 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» не повинен перевищувати пяти років.

На думку колегії суддів, відсутність визначених у договорі строків виконання зобовязань, передбачених пунктами 5.3., 5.4. може мати наслідком визнання його неукладеним, недійсним або внесення змін до договору, а не його розірвання внаслідок порушення строку виконання зобовязань. Втім, визнання договору неукладеним може мати місце лише на стадії укладення договору, а не за наслідками його виконання сторонами.

Наявні у справі докази, зокрема, лист Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 02.09.2016 (т. 1 а. с. 31), свідчать про фактичне закінчення відповідачем в лютому 2016 року будівництва обєкта зі зміною початкового профілю та введення його в експлуатацію як складського приміщення ТОВ «Кварц», що вказує на недотримання умов п. 5.3. договору.

Водночас, як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 у справі № Б24/268/01 Державне підприємство завод «Керміконд» ліквідовано у процедурі банкрутства.

Обставини ліквідації заводу «Керміконд», на думку колегії суддів, вказують на неможливість виконання відповідачем зобовязань, передбачених п. 5.3, 5.4. спірного договору шляхом добудови обєкту незавершеного будівництва (енергоблок заводу «Керміконд») зі збереженням початкового профілю та здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності зазначеного заводу, а тому правильним є висновок місцевого господарського суду про припинення зобовязання відповідача перед позивачем в наслідок неможливості його виконання, у звязку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає в силу приписів ст. 607 ЦК України.

Таким чином, припинення в силу вимог закону обовязків покупця, які встановлені умовами п. 5.3., 5.4 спірного договору, виключає підстави для застосування правових наслідків невиконання зобовязання (ст. 611 ЦК України) у вигляді розірвання договору, у звязку із чим, заявлений позивачем позов підлягає відхиленню, як в частині основної вимоги (розірвання договору), так і в частині похідної вимоги про зобовязання відповідача повернути нерухоме майно у власність держави.

Доводи апелянта про те, що після ліквідації ДП «Керміконд», відповідач не звертався до позивача стосовно прийняття рішення про добудову обєкта енергоблоку зі зміною його початкового профілю, колегія суддів відхиляє, оскільки наявна в матеріалах справи переписка ТОВ «Кварц» з Регіональним відділенням фонду свідчить про наміри відповідача врегулювати питання внесення змін до договору купівлі-продажу з наданням права зміни профілю добудови обєкта незавершеного будівництва шляхом укладення додаткової угоди (т. 1 а. с. 150-165).

За змістом апеляційної скарги (т. 2 а. с. 137), а також в судовому засіданні позивач посилався на наявність прийнятого позивачем рішення про надання згоди на внесення змін до договору купівлі-продажу від 17.11.1998 № 1724 обєкта незавершеного будівництва «Енергоблок заводу «Керміконд», розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Степова, 1.

Регіональне відділення повідомляло ТОВ «Кварц» про прийняте рішення листом від 16.01.2016 № 11-05-00177, яке повернулося у звязку з відсутністю адресата, а також листом від 28.03.2016 № 11-05-01589, яке повернулося на адресу Регіонального відділення у звязку із закінченням терміну зберігання.

Апелянт посилається на той факт, що на момент розгляду справи між сторонами додаткова угода про внесення змін до спірного договору про добудову «Енергоблоку» зі зміною початкового профілю не підписана. Натомість, матеріали справи не містять доказів відмови відповідача та його заперечень від підписання додаткової угоди про зміну початкового профілю будівництва.

Узагальнюючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем вживалися заходи щодо зміни умов договору у звязку з ліквідацією ДП «Керміконд», відповідачем надана згода на зміну умов договору, що підтверджено представником апелянта у судовому засіданні апеляційного суду, однак ця домовленість не оформлена належним чином відповідно до законодавства та умов договору.

Окрім зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невиконання відповідачем умов п. 5.5. спірного договору купівлі-продажу, який передбачає обовязок покупця надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи про виконання умов цього договору, не носить характеру істотних, а відповідно й не може бути підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Враховуючи всі обставини справи, а також висновки до яких дійшов місцевий господарський суд, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що відповідачем не вжито відповідних заходів для належного виконання зобовязання визначеного умовами пунктів 5.3., 5.4., 5.5. договору купівлі-продажу від 17.11.1998 № 1724.

З урахуванням всього вищезазначеного, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 277 ГПК України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-282 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі № 904/6799/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.01.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_6