ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2019 Справа № 920/476/17
м. Суми

Господарський суд Сумської області, у склад колегії суддів: головуючий суддя Коваленко О.В., суддя Соп'яненко О.Ю., суддя Костенко Л.А., розглянувши матеріали справи № 920/476/17:

за позовом: Фізичної особи-підприємця Зеленського Альберта Євгенійовича, м.Суми

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Артюх Жанни Сергіївни, м. Суми

про стягнення 52 373 грн. 11 коп.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13.09.2018 у справі №920/476/17 (головуючий суддя Заєць С.В., судді: Соп'яненко О.Ю., Костенко Л.А.) закрите підготовче провадження, розгляд справи по суті було призначено на 04 жовтня 2018 р.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату господарського суду Сумської області від 04.10.2018 у зв'язку з тимчасовою неможливістю виконання обов'язків головуючим суддею (лікарняний судді Заєць С.В. понад чотирнадцять календарних днів) було визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Коваленко О.В., суддя Соп'яненко О.Ю., суддя Костенко Л.А.

В судовому засіданні 04.10.2018 було оголошено перерву в розгляді справи №920/476/17 до 24 жовтня 2018 р. до 12 год. 00 хв.

24.10.2018 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з відпусткою члена колегії суддів - судді Соп'яненко О.Ю.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 19.11.2018 р. розгляд справи по суті було призначено на 21.12.2018 року.

Від відповідача: Фізичної особи-підприємця Артюх Жанни Сергіївни надійшла заява (2254к від 16.10.2018) про відвід суддів: головуючого судді Коваленко О.В. та судді Соп'яненко О.Ю. від 15.10.2018.

Згідно ухвали господарського суду Сумської області від 26.12.2018 у справі №920/476/17 (суддя Заєць С.В.) відмовлено відповідачу - ФОП Артюх Ж.С. в задоволенні заяви про відвід суддів (вх. №2254к від 16.10.2018).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.01.2019 провадження у справі поновлене, розгляд справи по суті призначено на 31.01.2019 р. на 12 год. 00 хв.

Від головуючого судді Коваленко О.В. надійшла заява про самовідвід від 26.12.2018, в якій він зазначає про необґрунтованість вимог заявника, викладених в заяві про відвід, а також те, що з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи неупередженим судом, з метою запобігання виникнення у представників сторін та інших осіб сумнівів щодо неупередженого розгляду цієї справи та забезпечення довіри сторін до складу суду, вважає за необхідне заявити самовідвід.

Згідно вимог ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.1 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України, № 21722/11, від 09.01.2013 встановлено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

По-перше, суд має бути суб'єктивно незалежним, тобто у жодного із членів трибуналу не має бути персональних упереджень або необ'єктивності. Персональна неупередженість презюмується, якщо немає доказів протилежного. По-друге, трибунал має також бути неупередженим з об'єктивної точки зору, тобто ним мають надаватися достатні гарантії відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у цьому відношенні (див. рішення у справі «Кііскінен проти Фінляндії» (Kiiskinen v. Finland) (dec.), заява № 26323/95, ECHR 1999/V (витяги)). Згідно з об'єктивним критерієм, особливо необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості суддів (див. рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands) [GC], заяви №№ 39343/98 et seq., § 191, ECHR 2003-VI)

Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6. має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-И, с. 356, п. 31, та «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-ІІІ, с. 825, п. 30). Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Таким чином, з метою усунення будь-яких можливих сумнівів сторін у даній справі щодо об'єктивності та неупередженості складу суду, суд приходить до висновку про те, що заява про самовідвід судді Коваленка О.В. від 26.12.2018 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву про самовідвід головуючого судді Коваленко О.В. у справі №920/476/17 від 26.12.2018 задовольнити.

2. Передати справу №920/476/17 для визначення іншого складу суду за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 14.01.2019 р.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ (підпис) О.В. КОВАЛЕНКО

СУДДЯ: (підпис) О.Ю. СОПЯНЕНКО

СУДДЯ: (підпис) Л.А. КОСТЕНКО