ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2019 р. Справа№ 910/12608/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лосєв Д.В. довіреність № 52-16/145 від 20.12.18

від відповідача 1: Левченко О.В., адвокат, представник згідно ордеру серії КС №450931 від 12.11.18

від відповідача 2: Трубаков Є.О., адвокат, представник згідно ордеру серії ДП №2216/039 від 20.11.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року

(про залишення позовної заяви без розгляду)

у справі № 910/12608/18 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат",

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"

2. Компанії Мелчет Інвест Лімітед

про визнання договору факторингу № 4Ф від 30.05.2018 недійсним, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 залишено без розгляду позовну заяву ПАТ "Південний збагачувальний комбінат" до ТОВ "Спіріт Фінанс", Компанії Мелчет Інвест Лімітед про визнання договору факторингу № 4Ф від 30.05.2018 недійсним (т.ІІІ, а.с.100-103).

30 листопада 2018 року ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу №910/12608/18 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2018 року, апеляційна скарга ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у справі № 910/12608/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Сулім В.В., Хрипун О.О.

10 грудня 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12608/18 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Сулім В.В., Хрипун О.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18, розгляд якої призначено на 08 січня 2019 року.

27 грудня 2018 року від представників ТОВ "Спіріт Фінанс" та Компанії Мелчет Інвест Лімітед надійшли відзиви на апеляційні скарги.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 січня 2019 року у зв'язку з перебування у відпустці судді Сулім В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для розгляду апеляційної скарги у справі №910/12608/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

08 січня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

08 січня 2019 року від представника позивача надійшли пояснення щодо відзивів відповідачів на апеляційну скаргу позивача.

Представник ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у судовому засіданні 08 січня 2019 року надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Представники 08 січня 2019 року ТОВ "Спіріт Фінанс" та Компанії Мелчет Інвест Лімітед, надали пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання договору факторингу № 4Ф від 30.05.2018 недійсним (т. І, а.с. 9-24).

18 жовтня 2018 року до суду першої інстанції надійшли заяви відповідачів про залишення позову без розгляду (т.І, а.с. 183-185).

Вказані заяви мотивовано тим, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/4009/18 за первісним позовом ТОВ "Спіріт Фінанс" до ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі ,15 грн. та за зустрічним позовом ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Компанії Мелчет Інвест Лімітед та ТОВ "Спіріт Фінанс" про визнання договору факторингу № 4Ф від 30.05.2018 недійсним. Зустрічні позовні вимоги у справі №904/4009/18 щодо договору факторингу №4ф від 30.05.2018 р., з урахуванням доводів позивача за зустрічним позовом, викладених у відзиві на первісний позов, базуються на тих самих підставах, як і зазначені у позовній заяві у даній справі, отже у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області та Господарському суді міста Києва перебувають справи №904/4009/18 та №910/12608/18 між тими самими сторонами про той самий предмет спору і з тих самих підстав. При цьому, оскільки провадження у справі №904/4009/18 відкрито раніше, відповідачі звернулись із заявами про залишення позову без розгляду у справі №910/12608/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 залишено без розгляду позовну заяву ПАТ "Південний збагачувальний комбінат" до ТОВ "Спіріт Фінанс", Компанії Мелчет Інвест Лімітед про визнання договору факторингу № 4Ф від 30.05.2018 недійсним з огляду на обґрунтованість поданих відповідачами заяв (т.ІІІ, а.с.100-103).

Позивач у апеляційній скарзі, не погоджуючись оскаржуваною ухвалою зазначає про відмінність предметів позову (визнання договору факторингу недійсним/ визнання договорів факторингу удаваними (фактично агентськими, а агентських договорів недійсними), а також підстав за яких їх заявлено та викладеного у відповідних позовних заявах правового обґрунтування.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги у відзиві на неї відповідачі зазначають, що спір у справі №910/12608/18 та №904/4009/18 виникли між тими самими сторонами щодо того самого предмета спору. Також відповідачі зазначають, що на обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги у даній справі, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" посилається у відзиві на первісний позов у справі №904/4009/18, які, в силу вимог процесуального законодавства суд у справі №904/4009/18 має дослідити та надати їм правову оцінку.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Слід зазначити, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, відповідні докази, що підтверджують зазначені обставини та правове обґрунтування необхідності захисту порушеного права.

Визначаючи підстави позову у даній справі №910/1608/18, позивач в т.ч. зазначає, що обов'язок позивача, як дебітора при виплаті дивідендів нерозривно пов'язані з особою з особою кредитора (акціонера, яким є відповідач-2), є таким, що протирічить вимогам ст. 515 ЦК України; договір факторингу містить ознаки такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства виходячи з того, що основна частина дивідендів, який позивач мав виплатити на користь відповідача-2 в результаті буде виплачена на його користь за договором факторингу, як оплата за переуступлення права вимоги, а не як дивіденди. При цьому оскільки при виплаті дивідендів акціонеру неризиденту, яким є відповідач-2, позивач є податковим агентом, при виплаті дивідендів позив має утримувати податок в розмір 15%, натомість за умови виплати вказаних сум за договором факторингу на користь відповідача-1, у позивача обов'язку щодо утримання та перерахування до бюджету податку не виникає, що призводить до збитку державному бюджету, та суперечить інтересам держави та ст. 228 ЦК України; операція з виплати дивідентів підлягає фінансовому контролю, тобто підлягає обов'язковому фінансовому моніторингу, натомість при оплаті грошових коштів на користь відповідача-1, така операція не підлягає фінансовому моніторингу, тобто на думку позивача метою укладення оспорюваного правочину є виведення операції з під фінансового моніторингу, слугувало самоусуненню від обов'язку підтвердження пава власності на корпоративні права; також позивач з посиланням на ст. 234 ЦК України зазначає про фіктивність укладеного правочину, тобто укладення його без наміру створення правових наслідків, що полягає в тому, що: "відповідач-2 укладаючи вказаний договорі з незрозумілих підстав відстрочив момент одержання грошових коштів у вигляді дивідентів"; оплату за договором факторингу відстрочено до 31.12.2019. укладаючи договір факторингу його сторони знали, що він не може бути виконаний, оскільки в т.ч. на договори факторингу розповсюджується заборона на купівлю та перерахування іноземної валюти (тобто відповідач-2 буде позбавлений можливості отримати кошти).

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 відкрите провадження у справі №904/4009/18 за позовом ТОВ "Спіріт Фінанс" до ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі ,31 грн., що виникла внаслідок того, що до ТОВ "Спіріт Фінанс" на підставі договорів факторингу №1Ф, 2Ф, 3Ф, 4Ф, 5Ф, 6Ф від 30.05.2018 р. перейшли права вимоги до ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" щодо виплати грошових коштів (т.І, а.с. 236).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2018 відкрите провадження у справі №904/4009/18 прийнято до розгляду зустрічний позов ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (т.І, а.с. 256).

Відповідно до наявної у матеріалах справи №910/12608/18 копії зустрічної позовної заяви про визнання договорів факторингу №1ф, №2ф, №3ф, №4Ф, №5ф, №6ф від 30.05.2018 удаваними (фактично агентськими та визнання агентських договорів недійсним), поданої ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у справі №904/4009/18, позивач за зустрічним позовом просив: "8. Визнати договір факторингу №4ф від 30.05.2018, укладений між ТОВ "Спіріт Фінанс" та Компанією Мелчет Інвест Лімітед удаваним (фактично агентським договором. 9. Визнати агентський договір (укладений, як договір факторингу №4 ф від 30.05.2018), недійсним)" (т.І, а.с. 206-220).

Дослідивши наявну у матеріалах справи копію зустрічної позовної заяви у справі №904/4009/18 колегія суддів встановила, що хоча у справі №904/4009/18 позивач за зустрічним позовом і зазначає про наявність на його думку підстав вважати, що в т.ч. договір №4ф містить ознаки агентського договору та, разом з тим, обґрунтовує свої вимоги з посиланням на те, що: "такі дії сторін договорів спрямовані на ухилення від сплати податків, що мають бути сплачені при прямій виплаті дивідендів акціонеру та/або через агентський договір". Також зустрічну позовну заяву у справі №904/4009/18 мотивовано в т.ч. тим, що: оскільки при виплаті дивідендів акціонеру неризиденту, яким є відповідач-2, позивач є податковим агентом; операція по виплаті дивідендів за агентським договором (позивачем акціонеру-нерезиденту через принципала) підлягає оподаткуванню, на відміну від операції за договором факторингу. На думку позивача за зустрічним позовом, метою укладення договорів факторингу було виведення операції щодо виплати дивідендів за межі податкового зобов'язання та з під фінансового моніторингу (що слугувало метою для самоусуненню від обов'язку підтвердження пава власності на корпоративні права). При цьому оскільки при виплаті дивідендів акціонеру нерезиденту, позивач є податковим агентом, при виплаті дивідендів позив має утримувати податок в розмір 15%, натомість за умови виплати вказаних сум за договором факторингу на користь відповідача-1 у позивача обов'язку щодо утримання та перерахування до бюджету податку не виникає, що призводить до збитку державному бюджету, та суперечить інтересам держави та ст. 228 ЦК України. Зазначаючи щодо недійсності договорів, позивач за зустрічним позовом зазначав, що правочини є удаваними, сторонами насправді укладено агентські договори. Також у зустрічній позовній заяві позивач посилався на те, що укладаючи договір факторингу його сторони знали, що він не може бути виконаний, та те, що на договори факторингу розповсюджується заборона на купівлю та перерахування іноземної валюти (тобто відповідач-2 буде позбавлений можливості отримати кошти). Операція із зарахування коштів на будь-який із відкритих рахунків не може бути здійснена на жоден із рахунків, який особа нерезидент може відкрити відповідно до чинного законодавства.

Викладене свідчить про те, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває зустрічна позовна заява у справі №904/4009/18 із спору між тими самими сторонами (якими є позивач та відповідні сторони договору факторингу), про той самий предмет (недійсність договору факторингу) і з тих самих підстав, що і у справі №910/12608/18. Єдиною відмінністю є лише те, що підстави недійсності правочину (Договору факторингу №4ф) у зустрічній позовній заяву у справі №904/4009/18 більш обширно деталізовано, від викладених у позовній заяві у справі №910/12608/18, що разом з тим не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про те, що предмет зустрічної позовної заяви ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у справі №904/4009/18 про визнання недійсними договорів, в т.ч. і договору факторингу №4ф від 30.05.2018, є ідентичний предмету спору у справі № 910/12608/18 та обґрунтований на тих самих підставах, що позовна заява у даній справі.

При цьому різне формулювання не змінює суті позовних вимог, якими фактично є визнання в т.ч. договору №4ф недійсним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки на даний час у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/4009/18 зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність залишення позову у даній справі без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що залишення без розгляду позову у справі №910/12608/18 не виключає можливості та не нівелює права відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК України, особи, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21 листопада 2018 року у справі № 910/12608/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

4. Справу №910/12608/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун

Дата складення повного тексту - 14.01.2019 р.