ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року Справа № 906/1018/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:
прокурора - Канарського В.С.

позивача Міністерства оборони України - не з`явився

позивача Військової частини НОМЕР_1 - не з`явився

позивача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира - пред-ка Капелюх В.О. (пост. дов. № 5 від 02.01.2019 р.)

відповідача Андрушівської районної державної адміністрації - не з`явився

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд-ЮП" - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача Заступника військового прокурора Житомирського гарнізону

на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 20.11.18р., постановлену суддею Сікорською Н.А. у м. Житомирі

у справі № 906/1018/18
за позовом: Заступника військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі

1. Міністерства оборони України

2. Військової частини НОМЕР_1

3. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира

до 1. Андрушівської районної державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд-ЮП"

про визнання незаконним та скасування розпорядження голови райдержадміністрації, визнання недійсним договору оренди

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Житомирської області від 20.11.2018 р. у справі № 906/1018/18 повернуто позовну заяву Заступника військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир до Андрушівської районної державної адміністрації і Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд-ЮП" про визнання незаконним та скасування розпорядження голови райдержадміністрації і визнання недійсним договору оренди землі.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, заступник військового прокурора Житомирського гарнізону подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 20.11.2018 р. та направити справу № 906/1018/18 для розгляду до Господарського суду Житомирської області.

Скаржник вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про те, що прокурором не обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави, не доведено порушення інтересів держави та невжиття заходів суб`єктами, до компетенції яких віднесений захист таких прав. Скаржник стверджує, що звертаючись до суду з позовом, прокурор виконав вимоги ст. 53 Господарського процесуального кодексу України в повному обсязі, з посиланням на законодавство визначив та обґрунтував у чому полягає порушення інтересів держави внаслідок прийняття оспорюваного розпорядження та укладення договору оренди.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заступник військового прокурора Житомирського гарнізону доводить, що оскаржуваним розпорядженням Андрушівської РДА передано в оренду ТОВ «Новобуд-ЮП» земельну ділянку площею 642,7 га, що входить до складу земель оборони, всупереч вимогам Земельного кодексу України та Закону України «Про використання земель оборони». Заступником військового прокурора Житомирського гарнізону позов заявлений в інтересах держави, оскільки захисту вимагають реальні майнові інтереси держави, оскільки безпідставним наданням у користування спірної земельної ділянки яка належить до земель оборони та використовуються для розміщення військової частини НОМЕР_1 , яка є землекористувачем спірної земельної ділянки, заподіяна безпосередня шкода у вигляді позбавлення можливості виконувати свої завдання за призначенням, порушені їх інтереси як безпосередніх землекористувачів, а відповідно і інтереси держави. Водночас порушено право власності держави в особі КЕВ м. Житомир на майно - земельну ділянку, у зв`язку з чим неможливо розробити технічну документацію із землеустрою земельної ділянки площею 642,7 га і як наслідок неможливо в установленому порядку оформити документи на право власності земельної ділянки та користуватись своїм майном.

Звертає увагу, що за змістом оскаржуваної ухвали наведені в ній фактичні обставини та досліджені докази суперечать висновку суду.

Вважає, що наявність підстав для представництва інтересів держави підтверджена доданими до позовної заяви доказами.

Скаржник просить врахувати наведені обставини, скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 20.11.2018 р. у справі № 906/1018/18 про повернення позовної заяви та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Відзиви на апеляційну скаргу суду подані не були.

В судовому засіданні прокурор та представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просять суд скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Міністерство оборони, Військова частина НОМЕР_1 та відповідачі не забезпечили участь представників в судовому засіданні.

Керуючись нормами ст.270, ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України та враховуючи, що інщі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с. 69-71,76 у т.1/, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні за наявними у справі матеріалами без участі учасників справи.
Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора та представника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомир в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено наступне.
Заступник військового прокурора Житомирського гарнізону звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно- експлуатаційного відділу м. Житомир до відповідачів Андрушівської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд-ЮП" про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації №30 від 22.01.2009 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок" та визнання недійсним договору оренди землі № 17 від 27.03.2009, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Новобуд-ЮП" та Андрушівською районною державною адміністрацією.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 20.11.2018 р. повернув позовну заяву заступнику військового прокурора Житомирського гарнізону на підставі п.4 ч.5 ст.174 ГПК України, зазначивши, що прокурором не обґрунтовано наявність виключних підстав для здійснення представництва інтересів держави у спірних правовідносинах та необхідність їх захисту, а також прокурором не доведено, що особи, в інтересах яких він звернувся - Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир і які є юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю, не здійснюють або неналежним чином здійснюють захист прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави таким чином, що відповідачі розпорядились землями, які належать державі в особі Міністерства оборони України та є землями оборони. Доводить, що оспорюваним розпорядженням Андрушівська районна державна адміністрація всупереч нормам ст.ст. 13,14,15,24 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"розпорядилась земельною ділянкою, яка передана у безоплатне та безстрокове користування Житомирській КЕЧ району, правонаступником якої є КЕВ м. Житомира. Посилаючись на норми ст.ст. 207 ГК України, 203 ЦК України, прокурор також доводить, що є недійсним договір оренди землі № 17 від 27.03.2009 р., укладений Андрушівською районною державною адміністрацією і Товариством з обмеженою відповідальністю "Новобуд-ЮП", оскільки такий договір суперечить Закону України "Про використання земель оборони", Закону України "Про Збройні Сили України".

Доводить також, що наданням у користування земельної ділянки, яка належить до земель оборони та використовуються для розміщення військової частини НОМЕР_1 , яка є землекористувачем спірної земельної ділянки, може бути заподіяна шкода у вигляді позбавлення можливості виконувати свої завдання за призначенням, а також - у зв`язку з неможливістю розробити технічну документацію із землеустрою земельної ділянки площею 642, 7 га., та оформити документи на право власності земельної ділянки та користуватись своїм майном, що є порушенням права власності держави в особі КЕВ м. Житомир на майно - земельну ділянку.

Таким чином, прокурор доводить у позовній заяві, що захисту потребують реальні оборонні інтереси держави та майно держави.

У позовній заяві заступник військового прокурора Житомирського гарнізону зазначає, що органи, уповноважені державою здійснювати функції управління майном, переданим до сфери управління Міністерства оборони України, а саме - Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади, Військова частина НОМЕР_1 та КЕВ м. Житомир, - належним чином захист інтересів держави не здійснюють, оскільки, по теперішній час до Андрушівської районної державної адміністрації з вимогою скасувати розпорядження та розірвати договір не звертались, на підтвердження чого у додатках до позовної заяви надав листи військової частини НОМЕР_1 № 350/122/1/26/18/пс від 13.11.2018 р. /а.с. 56 у т.1/ та лист КЕВ м. Житомир № 5032 від 12.10.2018 р./а.с. 58 у т. 1/, з яких вбачається, що зазначеними органами претензійно-правова робота щодо порушених прав позивачів не ведеться.

Таким чином прокурор доводить, що для захисту прав та інтересів держави є підстави згідно з нормами ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", що виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноважених суб`єктів владних повноважень (усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається).

На стадії відкриття провадження у справі судом надається оцінка дотримання позивачем/прокурором саме вимог ст..ст.162-164, 170-173 ГПК України і підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до п.4 ч.5 ст.174 ГПК України має бути відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з огляду на наведені норми.

Колегією суддів на підставі позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що прокурор відповідно до норм ч. 3, 5 ст.162 ГПК України виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, та докладно виклав обставини, якими підтверджує підстави представництва, зазначив про докази, що підтверджують обставини спору та підстави представництва, а також додав такі докази до позовної заяви.

Оцінка доказів, поданих прокурором, з точки зору остаточного визначення характеру спірних правовідносин та складу учасників судового процесу, а також з точки зору достатності наданих доказів є завданням підготовчого провадження відповідно до норм ч. 1 ст. 177 ГПК України та розгляду справи відповідно до ст..86, 194, 209-210 ГПК України.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції встановив, що у позовній заяві прокурор вказав, що інтереси держави порушені внаслідок передачі у користування відповідачу - 2 спірної земельної ділянки, яка належить до земель оборони та використовується для розміщення військової частини НОМЕР_1 , яка є землекористувачем спірної земельної ділянки. А також заподіяння шкоди інтересам держави вбачається, оскільки військова частина позбавлена можливості виконувати свої завдання за призначенням, порушені інтереси військової частини щодо використання земельної ділянки за призначенням.

Також суд встановив, що прокурор у позовній заяві зазначив про невжиття уповноваженими органами жодних заходів на усунення порушень чинного законодавства під час розпорядження землями оборони. При цьому є необґрунтованим висновок суду, що наведене (невжиття жодних заходів) не свідчить про те, що зазначені суб`єкти, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, неналежним чином здійснюють захист законних інтересів держави, а також про відсутність у позивачів об`єктивної можливості самостійно звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

Так само необґрунтованим і суперечливим є висновок суду першої інстанції, що залучені прокурором листи про те, що суб`єктами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, не ведеться претензійно-правова робота щодо скасування спірного розпорядження та визнання недійсним договору оренди землі, не є доказом того, що вказані особи неналежним чином здійснюють свої повноваження.

Такі висновки суду першої інстанції суперечать викладеним в оскаржуваній ухвалі правовим позиціям про те, що "інтереси держави" є оціночним поняттям і прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. А також висновкам про те, що з тою метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

В оскаржуваній ухвалі не наведено, яким чином суд перевірив обставини захисту інтересів держави належними суб`єктами та недоведеність прокурором порушення інтересів держави.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими і суперечливими висновки суду першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі про те, що відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Згідно з п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи.

З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга заступника військового прокурора Житомирського гарнізону підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Житомирської області від 20.11.2018 р. у справі № 906/1018/18 - скасуванню з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.

За загальними правилами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269 - 271, 273, 275, 276, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Житомирського гарнізону задоволити. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 20.11.2018 р. у справі № 906/1018/18 про повернення позовної заяви скасувати.

Справу № 906/1018/18 передати для розгляду Господарському суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складений 08.01.2019 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.