ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2019 м.Харків Справа № 905/2291/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор'євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", м.Київ

про зобов'язання виконати в натурі грошове зобов'язання за договором про переведення боргу шляхом сплати на користь ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" грошових коштів у розмірі ,39грн.

за зустрічною позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення ,13грн.

за участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою): Келембет О.М., довіреність №184 від 16.10.18р., посвідчення адвоката №1276 від 16.07.15р.

від відповідача (позивача за зустрічною позовною заявою): не з'явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: не з'явився

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область, про зобов'язання виконати в натурі грошове зобов'язання за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. шляхом сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" грошових коштів у розмірі ,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобов'язання за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. на користь кредитора - ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД".

В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення статей 11, 13, 15, 16, 256, 509, 510, 518, 520, 526, 527, 528, 626, 629 Цивільного Кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2291/18.

Ухвалою господарського суду від 10.12.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2291/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.12.18р.; залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД".

22.12.18р. до господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область про стягнення ,13грн., з яких: ,54грн. - заборгованість за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.18р. та 514141812,59грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду від 22.12.18р. прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область у справі №905/2291/18 до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область про стягнення ,13грн. до спільного розгляду з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідавльністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", м.Київ, про зобов'язання виконати в натурі грошове зобов'язання за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. шляхом сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" грошових коштів у розмірі ,39 грн. у справі №905/2291/18 та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження у справі №905/2291/18 з первісним позовом.

27.12.18р. через канцелярію суду від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшли:

- письмова згода відповідно до ч.6 ст. 183 ГК України, в якій просить суд розпочати розгляд справи по суті у той самий день, після закінчення підготовчого судового засідання від 27.12.18р.

- заява про встановлення процесуальних строків розгляду справи п'ять днів від 27.12.18р.

- відзив на зустрічний позов від 27.12.18р.

27.12.18р. через канцелярію суду від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшли:

- заява про встановлення процесуальних строків розгляду справи п'ять днів від 27.12.18р.

- відзив на позовну заяву від 27.12.18р.

- письмова згода відповідно до ч.6 ст. 183 ГК України, в якій просить суд розпочати розгляд справи по суті у той самий день, після закінчення підготовчого судового засідання від 27.12.18р.

27.12.18р. через канцелярію суду від третьої особи надійшли:

- пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" на зустрічний позов ТОВ "ТАФФІ ПЛЮС" до ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення , 13 грн. від 27.12.18р.

- пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" на первісний позов ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" про спонукання до виконання зобов'язань від 27.12.18р.

- заява про встановлення процесуальних строків розгляду справи п'ять днів від 27.12.18р.

- письмова згода відповідно до ч.6 ст. 183 ГК України, в якій просить суд розпочати розгляд справи по суті у той самий день, після закінчення підготовчого судового засідання від 27.12.18р.

Ухвалою суду від 22.12.18р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10.01.19р.

Ухвалою суду від 10.01.19р. відмовлено в задоволенні заяв: Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область; Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область; Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", м.Київ про розгляд справи протягом 5 днів.

Ухвалою суду від 10.01.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/2291/18 та визначено розпочати розгляд справи по суті 10.01.19р.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічною позовною заявою) у судовому засіданні 10.01.19р. підтримав заявлені позовні вимоги за первісним позовом та висловив заперечення щодо зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічною позовною заявою) у судове засідання 10.01.19р. не з'явився, проте надав заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ТОВ "ТАФФІ ПЛЮС" та врахувати надані раніше докази та пояснення, при вирішенні спору по суті.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача у судовому засіданні 10.01.19р. не з'явився, про місце, час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи та подані докази, господарський суд

встановив:

21.11.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" (кредитор), Публічним акціонерним товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" (новий боржник) укладено договір про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21, за умовами п.1.2 якого первісний боржник переводить на нового боржника борг у загальній сумі ,39 грн. за договорами, вказаними у п.п. 1.2.1-1.2.2 договору, що укладені між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобов'язання первісного боржника за договорами, вказаними в п.1.2.1-1.2.2 даного договору на загальну суму ,39 грн.

Борг (грошові зобов'язання) первісного боржника у сумі ,39 грн., що переводиться на нового боржника за цим договором складається з наступних зобов'язань:

- за договором поставки №17-0741-02 від 01.10.2017р. в частині зобов'язань по сплаті пені, що нарахована за період з 02.01.2018р. по 22.06.2018р. у сумі 133798532,70 грн. та штрафу у сумі 737811415,86 грн., що стягнуті з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2018р. у справі №904/1850/18 (п.п.1.2.1 договору);

- за договором поставки №17-0739-02 від 29.09.2017р., в частині зобов'язань по сплаті пені, що нарахована за період з 27.12.2017р. по 18.07.2018р. у сумі 298685887,11 грн. та штрафу у сумі ,72 грн., що стягнуті з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2018р. у справі №904/1841/18 (п.п.1.2.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору кредитор надає повну та безвідкличну згоду на переведення боргу та зобов'язується прийняти виконання зобов'язань від нового боржника.

Кредитор і первісний боржник підтверджують (гарантують) новому боржнику дійсність переведених за цим договором зобов'язань (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 договору моментом переходу (переведення) боргу від первісного боржника до нового боржника є дата підписання сторонами цього договору.

За умовами п.1.6 договору зобов'язання первісного боржника перед кредитором на загальну суму ,39 грн., що переводяться за цим договором, детальний перелік яких вказаний у п.1.2.1-1.2.2 договору, вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору за переведення боргу первісний боржник сплачує новому боржнику винагороду, що дорівнює боргу в розмірі визначеному п.1.2 цього договору, а саме у розмірі: ,39 грн. Первісний боржник та новий боржник погодили еквівалент винагороди нового боржника в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент винагороди нового боржника в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору складає 92186097 доларів Сполучених Штатів Америки 12 центів за офіційним курсом Національного банку України на 21.11.2018р. (2776,3875 гривень за 100 доларів Сполучених Штатів Америки). Первісний боржник та новий боржник визначають грошове зобов'язання первісного боржника перед новим боржником (винагороду), як еквівалент 92186097 доларів Сполучених Штатів Америки 12 центів.

Згідно п.2.2 договору первісний боржник зобов'язаний оплатити новому боржнику еквівалент грошового зобов'язання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок нового боржника, зазначений в цьому договорі. Сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях, визначається первісним боржником самостійно за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

За змістом п.3.1 договору первісний боржник зобов'язаний протягом 2 робочих днів з моменту вступу в силу цього договору передати новому боржнику оригінали та/або належним чином засвідчені копії всіх документів, що підтверджують право вимоги кредитора. Передача документів оформлюється актом прийому-передачі документів між первісним боржником і новим боржником, який підписується уповноваженими представниками і скріплюється печатками сторін.

Відповідно до п.3.3 договору новий боржник зобов'язується виконати зобов'язання первісного боржника перед кредитором на умовах основних договорів в розмірі визначеному в п.1.2 цього договору.

Згідно п.4.3 договору у разі несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за п.п.2.1-2.2 цього договору, первісний боржник зобов'язаний сплатити новому боржнику штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобов'язання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатах Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 18437219 доларів Сполучених Штатів Америки 42 центи. Первісний боржник зобов'язаний самостійно сплатити штраф новому боржнику в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобов'язання первісного боржника за п.п.2.1-2.2 цього договору. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

За умовами п.5.1 договору цей договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін і діє до завершення виконання сторонами зобов'язань за ним.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що строк позовної давності за всіма зобов'язаннями і вимогами сторін, що виникли на підставі договору та додаткових угод до нього, складає 5 (п'ять) років.

Також, 21.11.2018р. між Публічним акціонерним товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" (новий боржник) підписано акт прийому-передачі документів до договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р., за умовами якого первісний боржник передав новому боржнику всі належним чином завірені копії документів, що підтверджують право вимоги кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") за договором, що існують на дату укладання договору, а також права, що можуть виникнути в подальшому, включаючи право вимоги виконання зобов'язань за договором.

Виходячи зі змісту позовної заяви, підставою для звернення позивача до суду стало невиконання відповідачем зобов'язань первісного боржника зі сплати боргу у розмірі ,39 грн. на користь кредитора (третьої особи, за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р.), у зв'язку з чим позивачем заявлено про зобов'язання відповідача виконати в натурі грошові зобов'язання за спірним договором шляхом сплати на користь третьої особи боргу у розмірі ,39 грн.

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві зауважив на тому, що припинення зобов'язання ПАТ «ДМК» перед ТОВ «ОПТИМАЛ ТРЕЙД» у загальному розмірі ,39 грн. є безумовним та не залежить від виконання чи не виконання новим боржником грошових зобов'язань за договором перед кредитором; зазначив, що позивачем не надано буд-яких доказів, які б підтвердили порушення прав позивача внаслідок невиконання новим боржником зобов'язань перед кредитором за договором; вказав, що позивач не має права вимагати виконання відповідачем зобов'язань перед третьою особою (кредитором), оскільки таке право належить виключно кредитору у зобов'язанні.

Третя особа в поясненнях також зазначила, що ПАТ «ДМК» з моменту укладання договору втратило статус боржника у зобов'язанні по сплаті коштів на загальну суму ,39 грн., оскільки ПАТ «ДМК» не є кредитором у зобов'язанні по сплаті коштів на загальну суму ,39 грн., тому не має права вимагати виконання зобов'язання на користь ТОВ «ОПТИМАЛ ТРЕЙД», таке право належить виключно кредитору - ТОВ «ОПТИМАЛ ТРЕЙД», а обов'язок виконання зазначеного зобов'язання покладено виключно на нового боржника - ТОВ "ТАФФІ ПЛЮС".

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача, пояснення третьої особи та вважає первісні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

За приписами ч.2 ст.20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

З огляду на вищевикладене, застосування судом певного способу судового захисту вимагає наявності сукупності наступних умов: наявність у позивача певного суб'єктивного

права/інтересу; порушення цього права/інтересу з боку відповідача; адекватність (з точки зору визначеності законом та відповідності суті порушення і спроможності його усунути) обраного способу судового захисту.

Отже, особа, звертаючись до суду, повинна довести наявність суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто довести, що особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі є належним позивачем. Лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку (вчинити певні дії або утримуватись від їх вчинення) від зобов'язаних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно приймає рішення про захист порушеного заява або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позивач в позовній заяві наголошує на тому, що оскільки він є стороною договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р., останній має право вимагати від відповідача виконання грошового зобов'язання за цим договором, що полягає у сплаті боргу у сумі ,39 грн. на користь кредитора, оскільки у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань перед кредитором, останній матиме право вимагати виконання грошового зобов'язання від позивача.

Однак, суд не погоджується з вказаними твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею ст.520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" 20.11.2018р. надав письмову згоду первісному боржнику - Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат" на укладання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язані).

Як вказувалось вище, 21.11.2018р. між сторонами у справі було укладено договір про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21, за умовами якого первісний боржник переводить на нового боржника борг у загальній сумі ,39 грн. за договорами, вказаними у п.п. 1.2.1-1.2.2 договору, що укладені між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобов'язання первісного боржника за договорами, вказаними в п.1.2.1-1.2.2 даного договору на загальну суму ,39 грн.

За змістом п.1.6 договору сторонами встановлено, що зобов'язання первісного боржника перед кредитором на загальну суму ,39 грн., що переводяться за цим договором, детальний перелік яких вказаний у п.1.2.1-1.2.2 договору, вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.604 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Отже, з моменту підписанням сторонами спірного договору, а саме з 21.11.2018р. зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" перед кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" по сплаті грошових коштів в сумі ,39 грн. припинились, внаслідок заміни первісного боржника у зобов'язанні новим боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС".

При цьому, припинення зобов'язання позивача за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. щодо сплати боргу у сумі ,39 грн. перед кредитором є безумовним та не залежить від виконання чи не виконання новим боржником вказаного зобов'язання.

Крім того, безпідставним є посилання позивача на приписи ч.2 ст.528 Цивільного кодексу України, оскільки вказана норма регулює порядок виконання обов'язку боржника іншою особою, а не заміну боржника за укладеним трьохстороннім правочином.

За змістом ст.518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Однак, зі змісту укладеного договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. вбачається, що сторонами здійснено заміну боржника, а не кредитора у зобов'язанні, у зв'язку з чим положення наведеної статті не застосовуються.

Таким чином, право вимагати від відповідача за первісним позовом виконання зобов'язання щодо сплати боргу в сумі ,39 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" у розумінні ст.509 Цивільного кодексу України, належить саме Товариству з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", оскільки останнє є кредитором у правовідносинах, що склалися внаслідок укладання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р.

ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" в позовній заяві наголошує на тому, що вимога, з якою він звернувся до суду може вплинути на його права та обов'язки, так як невиконання грошових зобов'язань ТОВ "ТАФФІ ПЛЮС", призведе до обов'язку ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" виконати грошові зобов'язання щодо сплати боргу на загальну суму ,39 грн. на користь кредитора - ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" самостійно.

Проте, як встановлено судом права ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" не порушені та його звернення до суду обумовлене наміром захистити інтереси третьої особи - ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", що є кредитором за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р., який має право вимагати від ТОВ "ТАФФІ ПЛЮС"сплати боргу на загальну суму ,39 грн. відповідно до умов договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. на його користь, у розумінні приписів п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України.

Отже, суд дійшов висновку, що ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" звернувся до суду з позовом в інтересах третьої особи, як кредитора, проте, матеріалами справи не доведено, що ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" наділений повноваженнями звертатися до суду в інтересах ТОВ "ОПТИМАЛ ТРЕЙД", а наведені підстави позивача за первісним позовом не дають суду можливості дійти висновку про порушення його прав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання позову на користь третьої особи (про обов'язок сплатити борг) здійснено поза межами повноважень ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" та свідчить про безпідставне визначення в заявленому у позові себе у якості позивача оскільки у межах розглядуваного позову позивач за первісним позовом вимог на свою користь не висував.

Права третіх осіб, якщо вони вважають їх порушеними можуть бути захищені шляхом самостійного звернення їх до суду з відповідним позовом, самостійно обираючи для цього на власний розсуд спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, положення ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, в силу яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо зустрічних позовних вимог суд виходить з наступного:

Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що оскільки Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" не виконало свої зобов'язання в строк встановлений спірним договором, у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" виникло право звернення до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" з вимогою про сплату грошової винагороди в еквіваленті 92186097,12 доларів США та 20% штрафу від суми боргу у розмірі еквівалентної 18437219,42 доларів США на підставі п.4.3 договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 520 Цивільного кодексу України визначено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до положення cт.521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ч.1 cт.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні учиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із правових наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України пеня це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Доказів сплати Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" винагороди у сумі, еквівалентній 92186097,12 доларів Сполучених Штатів Америки протягом 2 дні з моменту вступу в силу договору від 21.11.2018р. про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 суду не надано, отже Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" правомірно нарахований штраф у еквіваленті 18437219,42 дол. США (20 % від суми боргу).

Суд зазначає, що відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.2 ст.524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України).

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Станом на 18.12.2018р. (дата складання зустрічної позовної заяви) сума заборгованості Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" складає заборгованість в розмірі ,54 грн. (92186097,12 доларів США х 27,886082 курс НБУ встановлений станом на 18.12.2018р.) та штраф в розмірі 514141812,59 грн. (18437219,42 доларів США х 27,886082 курс НБУ встановлений станом на 18.12.2018р.).

На підставі вищевикладеного, позивачем за зустрічним позовом належними засобами доказування доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості в сумі ,54 грн. та штрафу в сумі 514141812,59 грн., у зв'язку з чим вимоги позивача за зустрічним позовом визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на нікчемність погодженої сторонами умови виплати винагороди первісним боржником новому боржнику за переведення боргу, закріпленої у п.2.1 спірного договору, судом не приймається до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Статтею 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.520, 521 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Судом досліджено укладений між сторонами договір про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. та встановлено, що він підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками. За умовами спірного договору, за згодою кредитора, первісним боржником здійснено переведення боргу на нового боржника за договором поставки на загальну суму ,39 грн., що стягнуті з первісного боржника за рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2018р. у справі №904/1850/18, від 20.08.2018р. у справі №904/1841/18.

Отже, зміст укладеного договору про переведення боргу відповідає положенням ст.ст.520, 521 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавств, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, зокрема, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, сторони у п.2.1 спірного договору погодили обов'язок первісного боржника сплатити новому боржнику винагороду у розмірі ,39 грн., що повністю узгоджується зі ст. 627 Цивільного кодексу України.

Таким чином, погодження умов щодо виплати винагороди ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" на користь ТОВ "ТАФФІ ПЛЮС" за переведення боргу, не суперечить діючому законодавству України, оскільки останнім не встановлено заборону на узгодження сторонами правочину щодо заміни боржника умов отримання винагороди новим боржником від первісного боржника.

Витрати по сплаті судового збору за первісною та зустрічною позовною заявою відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача за первісною позовною заявою (відповідача за зустрічною позовною заявою) повністю.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область, про зобов'язання виконати в натурі грошове зобов'язання за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018р. шляхом сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" грошових коштів у розмірі ,39 грн.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС", м.Маріуполь, Донецька область до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область про стягнення ,13грн., з яких: ,54 грн. - заборгованість за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ТП-ОТ-18-11-21 від 21.11.18р. та 514141812,59 грн. - штраф, задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Соборна, буд. 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАФФІ ПЛЮС" (87510, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Адмірала Луніна, буд.4, кв.1, ) заборгованість у розмірі ,54 грн. та штраф у розмірі 514141812,59 грн., судовий збір в сумі 616700,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

В судовому засіданні 10.01.19р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.01.19р.

Суддя М.О. Лейба