Справа № 909/30/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.01.2019

м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., розглянувши матеріали справи

за позовом: Калуського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області (вул. Біласа і Данилишина, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Живиця"(вул. Заводська, 4, смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область, 77552)

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 28 236, 14 гривень

встановив:

Калуське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Живиця" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 28 236, 14 гривень.

Дану позовну заяву було розподілено судді Шкіндер П.А. згідно з Протоколом розподілу судової справи раніше визначеному у судовій справі судді на підставі ухвали про задоволення самовідводу судді від 08.01.2019.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа № 909/456/16 про банкрутство ПАТ "Живиця".

На даний час справа перебуває на стадії розпорядження майном боржника, провадження у справі зупинено. Так, відповідно до ухвали від 21.05.2018 Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В. І., в провадженні якого перебувала справа, зупинив провадження у справі до завершення касаційного перегляду Верховним Судом справи № 909/456/16 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області. Матеріали справи до суду не поверталися.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до частин 2, 4 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до пункту 7.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Івано-Франківської області, затверджених рішенням зборів суддів від 26.01.2018 № 1 (зі змінами затвердженими рішенням зборів суддів від 12.10.2018 № 5), раніше визначеному судді, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-XII із змінами, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VІ, передаються усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Дослідивши матеріали позовної заяви Калуського об"єднаного Управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем пред'явлено вимоги майнового характеру про стягнення з боржника 28236,14грн.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2018 рік" установлено, що станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762,00 гривні.

Враховуючи наведені вище положення закону, при зверненні з даним позовом до суду позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі1762грн.

Водночас, позовні матеріали не містять доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

При цьому, відповідно до положень ЗУ "Про судовий збір", позивач - Калуське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області від сплати судового збору не звільнене.

Органи Пенсійного фонду України не мають пільг зі сплати судового збору та при звернення до суду зобов"язані його сплатити.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 3,4 ст.174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Калуського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області №16057 від 26.12.2018 у справі № 909/30/19 без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 18, 77, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Калуського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області №16057 від 26.12.2018 залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня вручення цієї ухвали, але не пізніше 28.01.2019 року.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно ч. ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею - 10.01.2019 року.

Суддя Шкіндер П.А.