СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа № 917/1626/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Шило А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Явір-2000" (вх.№733П/1-42 від 30.10.2018) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.09.2018 (м. Полтава, суддя Киричук О.А., повний текст ухвали складено 18.09.2018) у справі №917/1626/15,

за скаргою Приватного підприємства "Явір-2000" на дії та бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по справі №917/1626/15,

за позовом Приватного підприємства "Явір-2000", м. Полтава, Полтавська обл.,

до Фізичної особи - підприємця Бови Людмили Павлівни, м. Кременчук, Полтавська обл.,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ,

про стягнення заборгованості у розмірі 83520,00 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Явір-2000" подало скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по справі №917/1626/15, в якій просить суд:

1.Визнати дії та бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича під час виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/1626/15 від 22.02.2016 та наказу Господарського суду Полтавської області №917/1626/15 від 25.04.2016 неправомірними.

2.Зобов'язати державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича звернути стягнення на рухоме майно Бови Л.П. відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

3.Зобов'язати державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича звернути стягнення на частку Бови Л.П. у праві спільної сумісної власності на об'єкти нерухомого майна відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

4.Зобов'язати державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника Бови Л.П. за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.09.2018 в задоволенні скарги відмовлено, з тих підстав, що державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виконано усі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на виконання судового наказу, зокрема накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника, виявлені банківські рахунки, здійснені звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника Бови Л.П. за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду полтавської області від 13.09.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця щодо виконання наказу суду у повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 розгляд справи відкладено на 16.01.2019 о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

У судове засідання, яке відбулось 16.01.2019, учасники справи не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що ухвала Господарського суду Полтавської області від 13.09.2018 у справі №917/1626/15 не відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 у справі № 917/1626/16 позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця Бови Людмили Павлівни на користь Приватного підприємства "Явір-2000" 83 520,00 грн боргу та 1827,00 грн витрат по сплаті судового збору.

22.02.2016 на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 та постанови Вищого господарського суду від 10.02.2016, які набрали законної сили 10.02.2016, був виданий відповідний наказ.

25.04.2016 на виконання додаткової постанови Вищого господарського суду України від 06.04.2016, яка набрала законної сили 06.04.2016, був виданий наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця Бови Людмили Павлівни на користь Приватного підприємства "Явір-2000" судового збору у розмірі 2 192,40 грн за подання касаційної скарги.

Стягувач пред'явив вищевказані виконавчі документи до виконання у лютому та у травні 2016 року до Крюківського відділу Державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Крюківський ВДВ С м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області).

11.03.2016 відповідно до постанови № 50422262 державним виконавцем Крюківського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 917/1626/15 від 22.02.2016.

23.05.2016 відповідно до постанови № 51164988 державним виконавцем Крюківського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 917/1626/15 від 25.04.2016.

Вище вказані виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження № 40980132.

Накази суду не виконані, заборгованість ФОП Бова Л.П. на користь ПП "ЯВІР-2000" не сплачена.

При цьому, скаржник зазначає, що державний виконавець за час примусового виконання лише тричі викликав боржника з приводу виконавчих документів та жодного разу не звернувся до суду щодо застосування примусового приводу до Бови Л.П., хоча боржниця не реагує на його виклики взагалі.

Крім того, скаржник вважає, що виконавець формально та неефективно використав своє право щодо звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, тому ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.01.2017 у справі № 524/10193/16-ц у задоволенні його подання відмовлено за безпідставністю.

Також, скаржник вважає, що виконавець формально та неефективно використав своє право щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб, тому ухвалами від 25.05.2017 у справі 537/2200/17, від 12.12.2017 у справі 537/5508/17, від 13.04.2018 у справі № 537/1515/18 в задоволенні такого подання виконавця Крюківський районний суд м. Кременчука відмовляв за необґрунтованістю.

Перевірка майнового стану боржника за даними скаржника проводилася виконавцем лише двічі, що, на думку стягувача, не можна назвати своєчасним і ефективним примусовим виконанням рішення суду.

Скаржник вважає дії та бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби м.Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області під час виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1626/15 від 22.02.2016 та наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1626/15 від 25.04.2016 неправомірними, тому звернувся до суду зі скаргою на його дії та бездіяльність.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 4 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника.

Правовий аналіз даного закону свідчить, що порядок звернення стягнення на майно першочергово передбачає повне виявлення майнового стану боржника шляхом встановлення державним виконавцем місцезнаходження та повного переліку наявного йому майна, що залежить від певної інформації, яка має сприяти здійсненню державним виконавцем його повноважень.

Так, державний виконавець має право офіційно звернутися до всіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, які у встановлений ним строк повинні надати йому безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень, що також можуть бути використані для розшуку майна.

Для впровадження цього положення державний виконавець має право:

-отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (пункт 21 частини 3 статті 18 Закону). Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (частини 1 статті 52 Закону). При цьому у відповідності до частини 8 статті 48 Законувиконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника;

-виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до фіскальних органів (частини 1 статті 54 Закону);

-направлення в порядку пункту 3 частини 3 статті 18 Закону запиту в УДАІ МВС України для перевірки наявності у боржника транспортних засобів; в разі наявності транспортного засобу звернутись у відповідності до частини 3 статті 36 Закону до поліції з метою його розшуку.

З метою перевірки майнового стану боржником державний виконавець наділений правом та можливістю:

-за наявності вмотивованого рішення суду здійснити примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

-викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні;

-на доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (частина 5 статті 18 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було направлено запит до Пенсійного фону України (Матеріали оскарження ухвали Том 1, а.с.56) від 18.02.2017, 10.04.2018 та отримано у вказані дати відповіді про відсутність інформації щодо даної особи боржника (Матеріали оскарження ухвали Том 1, а.с.59).

Також, виконавцем здійснювалась перевірка рахунків та джерел отримання доходу боржника, шляхом надсилання запиту до Державної фіскальної служби України 18.02.2017 (Матеріали оскарження ухвали Том 1, а. с. 58), 11.10.2017 (Матеріали оскарження ухвали Том 1, а. с. 57). За результатами обработки запиту від 11.10.2017 Державною фіскальною службою надано відповідь про виявлення рахунку боржника №0092 у ПАТ КБ "Приватбанк" (Матеріали оскарження ухвали Том 1, а. с. 57).

У листі № 29000 від 13.07.2018 Крюківський ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області зазначає, що згідно відповіді ДФСУ за боржником виявлено рахунок в банку, на який накладено арешт, проте кошти на рахунку відсутні.

Згідно відповіді МВС України від 18.05.2017 за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

В процесі здійснення виконавчого провадження здійснено виклик боржника, про що свідчать відповідні виклики від 25.06.2018, 21.06.2018, 03.01.2017, 24.01.2017 (виклик боржник отримала особисто), 18.10.2016 (виклик боржник отримала особисто).

За даними інформаційної довідки №131844547 від 24.07.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна боржнику на праві спільної сумісної власності належить:

-квартира №6 по вул.Цюрупи,21-А у м.Кременчук Полтавської області;

-будівлі та споруди виробничо-торгівельного і складського комплексу, торгово-офісна будівля по вул.Київській, 3-А в м.Кременчук Полтавської області;

-машиномісце №2, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області;

-машиномісце №3, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області;

При цьому, квартира №6 по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області; будівлі та споруди виробничо-торгівельного і складського комплексу, торгово-офісна будівля по вул.Київській, 3-А в м.Кременчук Полтавської області перебувають в іпотеці Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк".

Крім того в процесі примусового виконання рішення державним виконавцем здійснювались заходи щодо перевірки майнового стану боржника за місцем проживання - 17.08.2018, 18.07.2018, 17.04.2018, 16.01.2018, 07.12.2017, 14.09.2017, 13.06.2017, 27.03.2017, 07.03.2017, 16.02.2017, 29.11.2016, про що складені відповідні акти.

В порядку п.4 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" задля примусового проникнення до житла фізичної особи Бови Л.П. державним виконавцем 18.05.2017, 07.12.2017, 12.04.2018 та 03.09.2018 були направлені подання до Крюківського районного суду м.Кременчука , залишені судом без задоволення.

З наведеного вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області здійснено повний перелік дій у строки визначені Закон України "Про виконавче провадження" для виявлення коштів, рухомого та нерухомого майна боржника. У зв'язку з цим колегія суддів не вбачає недотримання державним виконавцем приписів законодавства в частині виявлення майна боржника, на яке може бути здійснено стягнення з метою виконання судового рішення.

З встановлених судом обставин вбачається, що державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не було виявлено коштів та будь-якого рухомого майна боржника, встановлено лише наявність нерухомого майна на праві спільної власності, а саме:

-квартири №6 по вул.Цюрупи,21-А у м.Кременчук Полтавської області;

-будівлі та споруди виробничо-торгівельного і складського комплексу, торгово-офісна будівля по вул.Київській, 3-А в м.Кременчук Полтавської області;

-машиномісця №2, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області;

-машиномісця №3, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області.

Суд зазначає, що статтею 48 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, державний виконавець, встановивши повний склад наявного у боржника майна, та переконавшись у відсутності коштів у національній та іноземній валюті на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, зобов'язаний розпочати дії щодо звернення стягнення на інше виявлене рухоме та нерухоме майно з врахуванням виключень, передбачених статтею 48 ЗУ "Про виконавче провадження".

Оскільки в ході виконавчого провадження не виявлено у боржника жодного рухомого майна, державний виконавець унеможливлений здійснити дії щодо звернення стягнення на рухоме майно Бови Л.П. відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". У зв'язку з чим доводи скаржника в даній частині є неправомірними.

Розглядаючи можливість звернення стягнення на виявлене нерухоме майно колегія суддів враховує, що стаття 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає процедуру звернення стягнення на майно, яке перебуває у заставі інших осіб.

Так, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Законом України "Про іпотеку" не передбачено вчинення будь-яких дій щодо предмета іпотеки без дозволу іпотекодержателя, оскільки саме останній має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1).

Враховуючи вказане державний виконавець обмежений в праві звернення стягнення на належне боржнику майно, яке перебуває в заставі, іпотеці третіх осіб, оскільки саме ці особи мають право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою, іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави, іпотеки.

Оскільки виявлене державним виконавцем нерухоме майно -квартира №6 по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області; - будівля та споруди виробничо-торгівельного і складського комплексу, торгово-офісна будівля по вул.Київській, 3-А в м.Кременчук Полтавської області; перебувають в іпотеці Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк", і відсутні підстави для його реалізації згідно статті 51 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на останнє в порядку статтею 48 ЗУ "Про виконавче провадження" є неможливим.

Між тим, колегія суддів зазначає про наявність умов для звернення стягнення на нерухоме майно - машиномісце №2, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області; - машиномісце №3, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області, яке належить боржнику на праві спільної сумісної власності, оскільки можливість звернення стягнення на майно, яким боржник володіє спільно з іншими особами прямо передбачена приписами статті 10 Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, встановивши повний склад наявного у боржника майна, та переконавшись у відсутності коштів у національній та іноземній валюті на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, зобов'язаний був розпочати дії щодо звернення стягнення (арешт та примусова реалізація) на нерухоме майно-машиномісце №2, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області;-машиномісце №3, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул. Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області.

У письмових поясненнях державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області визначено, що 17.08.2018 ним здійснено вихід за місцем проживання боржника та описано і арештовано належне боржнику нерухоме майно - 1/2 частина машиномісця № 2 та № 3 по вул. Цюрупи, 21 а, м. Кременчук.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Втім, державним виконавцем не було надано жодного письмового доказу на підтвердження проведення вищезазначених дій, зокрема, не надано постанову про опис та арешт зазначеного нерухомого майна, а отже не підтверджено дану обставину жодними належними доказами.

Одночасно суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що навіть припускаючи реальність проведення даних дій, останні були реалізовані з боку органу виконавчої влади після подання вказаної скарги стягувачем та зі спливом майже року після виявлення відсутності коштів на відповідних рахунках боржника та систематичної неможливості перевірки майна боржника (протягом 1,5 року) за місцем його проживання. Тобто, проведені державним виконавцем дії не сприяють ефективному та найголовніше своєчасному виконанню судового рішення. Відтак, проведення наразі лише опису та арешту майна не виключає в цілому бездіяльність державного виконавця протягом даного періоду у виконанні дій саме щодо примусової реалізації майна, як ключового моменту звернення стягнення на майно боржника.

У зв'язку з цим колегія суддів дійшла висновку про бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в проведенні процедури щодо звернення стягнення на нерухоме майно-машиномісце №2, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області;-машиномісце №3, що складає 13/100 частки автомобільної стоянки по вул.Цюрупи, 21-А у м.Кременчук Полтавської області. Відтак, суд визнає бездіяльність державного виконавця неправомірною, а доводи скаржника в даній частині підставними.

Щодо вимоги про зобов'язання державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника Бови Л.П. за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження та зазначається скаржником у скарзі, з метою встановлення обмеження боржника у праві виїзду за межі території України, до Крюківського районного суду м. Кременчука виконавцем направлялось відповідне подання від 21.12.2016, проте Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.01.2017 у справі № 524/10193/16-ц у задоволенні подання виконавця Крюківського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження Бови Людмили Павлівни у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань відмовлено.

Також, виконавцем 03.09.2018 направлене до Крюківського районного суду м. Кременчука подання про встановлення обмеження боржника у праві виїзду за межі території України, проте засідання щодо розгляду подання ще не відбулося.

Враховуючи вказане, колегія суддів, погоджуючись з позицією місцевого господарського суду, не вбачає підстав для задоволення скарги в зазначеній частині.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, завданням органів Державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення відповідний дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що державним виконавцем не було вчинено в повному обсязі дій з метою належного та своєчасного виконання рішення суду, а тому скарга Приватного підприємства "Явір-2000" підлягає частковому задоволенню у вищенаведених пунктах, а оскаржувана ухвала в цих частинах скасуванню.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Явір-2000" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.09.2018 по справі №917/1626/15 скасувати в частині відмови в задоволенні скарги про

-визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича під час виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/1626/15 від 22.02.2016 та наказу Господарського суду Полтавської області №917/1626/15 від 25.04.2016,

-зобов'язання державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича звернути стягнення на частку Бови Л.П. у праві спільної сумісної власності на об'єкти нерухомого майна відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В цій частині прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича під час виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/1626/15 від 22.02.2016 та наказу Господарського суду Полтавської області №917/1626/15 від 25.04.2016.

Зобов'язати державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горбульова Антона Вадимовича звернути стягнення на частку Бови Л.П. у праві спільної сумісної власності на об'єкти нерухомого майна відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.09.2018 по справі №917/1626/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 18.01.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Н.М. Дучал

Суддя П.В. Тихий