ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 910/224/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача : згідно протоколу судового засідання від відповідача: згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації
на рішенняГосподарського суду міста Києва
від04.06.2018
суддя Сташків Р.Б.
повний текст складений13.06.2018
за позовомДепартаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації, м. Слов'янськ, Донецька обл.
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Український проектно-вишукувальний і конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект", м. Київ
прозобов'язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Департамент капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації (надалі-позивач) звернувся до Господарського суду із позовною завою до товариства з обмеженою відповідальністю "Український проектно-вишукувальний і конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект" (надалі-відповідач), в якій просив суд зобов'язати відповідача надати позивачу комплект проектно-кошторисної документації стадія «робоча документація (Р)» на суму 305 094,85 грн., на паперовому ( у чотирьох примірниках) на електронному носієві, належної якості відповідно до діючих державних будівельних норм та стандартів ( т. 1, а.с. 6-12).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем позивачу було не в повному обсязі наданий комплект проектно-кошторисної документації стадія «робоча документація (Р)» на виконання умов укладеного між сторонами договору від 18.07.2013 № 13/14 відповідно до державних будівельних норм та стандартів, чинних станом на 25.11.2016.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилають при цьому на, що останній позивачу відповідну документацію 25.11.2016. Вказане також, було встановлено у межах справи № 905/1320/17. В свою чергу відповідач про недоліки у виконаних роботах не заявляв, а тому втратив право посилатися на відступи щодо якості, строків та обсягів виконаних робіт.

Також відповідач вказує проте, що сторонами неодноразово продовжувався строк дії договору за ініціативою позивача, тобто несвоєчасність передачі робочої документації виникла з вини останнього.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/224/18 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що комплект проектно-кошторисної документації стадія «робоча документація (Р)» на суму 305 094,85 грн. був фактично переданий відповідачем позивачу 25.11.2016, що встановлено рішенням суду у справі № 905/1320/17.

Оскільки місцевий господарський суд дійшов висновку необґрунтованість заявленого позивачем позову, то, відповідно, і відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Департамент капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації (надалі-скаржник) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/224/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає про те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 15, 16, 526, 530, 629, 853 Цивільного кодексу України та порушенням норм процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі скаржник зазначав про те, що судом не було враховано те, що починаючи з 2013 року до моменту передачі документації по 3-му етапу робіт 25.11.2016 відбулися зміни у Державних будівельних нормах та стандартах.

За твердженнями заявника апеляційної скарги, відповідач в порушення п.п. 2.1, 6.3.2, 6.3.3, 6.3.7 договору передав документацію, розроблену у відповідності до вимог та стандартів, чинних станом на лютий 2014 року, тобто стандартів, що на дату передачі проектної документації, 25.11.2016 вже не існували або були замінені новими державними нормами та стандартами.

Скаржник зазначає про те, що документація, яку 25.11.2016 відповідач передавав позивачу, не була комплектною, не містила всіх складових робочої документації, які були обов'язковими згідно додатку Ж ДБН А.2.2-3-2012, який втратив чинність, і є обов'язковими згідно додатку Ж ДБН А.2.2-3-2014, який є чинним та був чинним станом на 25.11.2016.

За доводами скаржника, відповідач зобов'язаний надати позивачу повний комплект проектної документації у відповідності до Державних будівельних норм та стандартів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 у справі № 910/224/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/224/18 та призначено її до розгляду на 25.09.2018.

20.08.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів, викладених у апеляційній скарзі позивача та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

Ухвалою Київською апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у справі № 910/224/18 прийнято апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/224/18 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді: Кропивна Л. В., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у справі № 910/224/18 розгляд справи відкладено на 23.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

25.06.2018 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України № 295/2018 від 28.09.2018 "Про переведення суддів", відповідно до підпункту 7 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, пункту 1 частини другої статті 53, частини третьої статті 82 і пункту 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 11 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Вищу раду правосуддя" сформовано склад Північного апеляційного господарського суду шляхом переведення суддів.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 3 жовтня 2018 року, про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) 03.10.2018 опубліковано відповідне повідомлення. Відтак, в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно ч. 7 ст. 31 ГПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 910/224/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/224/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/224/18 колегією суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.; розгляд скарги призначено на 16.01.2019.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва 04.06.2018 у справі № 910/224/18 скасувати та прийняти, яким позов задовольнити.

Адвокат відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з наведених у відзив на неї підстав та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт -без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши думку представника скаржника та адвоката відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 18.07.2013 між Департаментом капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації, як замовником та товариством з обмеженою відповідальністю "Український проектно-вишукувальний і конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект", як виконавцем був укладений договір про виконання проектно-вишукувальних робіт № 13/14 (надалі - договір).

За умовами п. 1.1. договору виконавець зобов'язується виконати проектно-вишукувальні роботи по об'єкту: «Будівництво берегоукріплювальних споруд на Азовському узбережжі с. Обрив Новоазовського району» ( коригування), а замовник -прийняти і оплатити роботи.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що у разі мотивованої відмови від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт у 5-ти денний строк, сторони складають двосторонній протокол розбіжностей з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання, які здійснюються виконавцем за власний рахунок.

Згідно з п. 5.1. договору строк виконання робіт визначається календарним планом, що є невід'ємною частиною даного договору (додаток № 1), згідно з яким роботи мали бути здійснені у три етапи: 1-й етап - гідрологічні дослідження; початок: з моменту надходження коштів (попередньої оплати) на п/р виконавця; закінчення: через 1 місяць після початку робіт; розрахункова вартість робіт складає 90 000,00 грн. з ПДВ; 2-й етап - проект; початок: з моменту надходження коштів (попередньої оплати) на п/р виконавця; закінчення: через 1 місяць після початку робіт; розрахункова вартість робіт складає 107 581,04 грн. з ПДВ; 3-й етап - робоча документація; початок: після проходження експертизи та затвердження стадії П (проект); закінчення: через 2 місяці після початку робіт; розрахункова вартість робіт складає 305 094,85 грн. з ПДВ.

Місцевим господарським судом встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 28.08.2017 у справі № 905/1320/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2017 та постановою Верховного Суду від 02.05.2018, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Український проектно-вишукувальний і конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект" до Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації про заборгованості за виконані проектно-вишукувальні роботи були задоволені частково, а саме: стягнуто суму заборгованості в розмірі 305094,85 грн., суму 3% річних у розмірі 3922,41 грн., суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 14888,59 грн. та суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 4858,59 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Зазначеним рішенням було встановлено, що:

- виконавцем виконані 1-й та 2-й етапи робіт, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 04.09.2013 № 34, який підписаний сторонами без будь-яких зауважень, а замовником вказані роботи були повністю оплачені;

- у подальшому, відповідно до затвердженого сторонами графіку виконання робіт, проектна документація пройшла експертизу в філії ДП Укрдержбудекспертиза у Донецькій області. За результатом експертизи експертною установою було надано експертний звіт (позитивний) щодо розгляду проектної документації за проектом Будівництво берегоукріплювальних споруд на Азовському узбережжі с. Обрив Новоазовського району (коригування) від 19.12.2013 № 05-4264-13, в якому вказано, що зазначена документація може бути затверджена в установленому порядку.

- 25.11.2016 виконавцем на адресу замовника були надіслані накладна від 25.11.2016 № 07/211 разом з робочою документацією, акт приймання-передачі виконаних робіт по договору, у тому числі по 3-му етапу на загальну суму 305 094,85 грн.;

- рахунок від 25.11.2016 № 42 на оплату за виконання 3-го етапу проектно-вишукувальних робіт по об'єкту Будівництво берегоукріплювальних споруд на Азовському узбережжі с. Обрив Новоазовського району (коригування) на загальну суму 305094,85 грн. з ПДВ;

- листом від 01.03.2017 № вх.1665/03-04/1/2 замовник із посиланням на відсутність бюджетних асигнувань та знаходження об'єкту на непідконтрольній Україні території, повернув товариству документацію, а також зазначив, що строк дії договору закінчився 31.12.2015.

Крім того, місцевим господарським судом у справі № 905/1320/17 при стягненні боргу за виконані по 3-му етапу роботи, замовник на надіслану 25.11.2016 виконавцем робочу документацію зауважень щодо наявності в ній недоліків та відступів від договору не надав, та повернув її лише 01.03.2017 із мотивів відсутності бюджетних асигнувань та закінчення строку дії договору.

Відтак, вказані роботи вважаються прийнятими та посилання замовника в подальшому на наявні в робочій документації недоліки, які останній направив виконавцю листом від 07.08.2017, не є підставними.

Задовольняючи поданий товариством з обмеженою відповідальністю "Український проектно-вишукувальний і конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект" (виконавцем) позов, суд у рішенні від 28.08.2017 у справі № 905/1320/17 зазначив про те, що замовник не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку з оплати виконаних виконавцем робіт, у зв'язку з чим зобов'язаний сплатити заборгованість у розмірі 305094,85 грн. за виконані проектно-вишукувальні роботи.

В силу ч. 4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки під час розгляду, зокрема, справи № 905/1320/17 брали участь ті ж сторони, обставини, встановлені у такій справі не потребують доведення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

07.08.2017 позивач направив відповідачу лист № 0842/03-02/2, в якому відмовився від прийняття проектно-вишукувальних робіт та надав перелік недоліків у робочій документації ( т. 1, а.с. 129-133).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, як встановлено судом у справі № 905/1320/17 при стягненні боргу за виконані по 3-му етапу роботи, замовник на надіслану 25.11.2016 виконавцем робочу документацію зауважень щодо наявності в ній недоліків та відступів від договору не надав, та повернув її лише 01.03.2017 із мотивів відсутності бюджетних асигнувань та закінчення строку дії договору.

Отже, вказані роботи вважаються прийнятими та посилання замовника в подальшому на наявні в робочій документації недоліки, які останній направив виконавцю листом від 07.08.2017, не є підставними.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірна документація по 3-му етапу робіт на суму 305094,85 грн. була фактично передана позивачу 25.11.2016, що встановлено рішенням суду у справі № 905/1320/17, у зв'язку з чим заявлені наразі позовні вимоги про зобов'язання передати робочу документацію по 3-му етапу робіт фактично зводяться до перегляду встановлених судом обставин та рішення суду в справі № 905/1320/17.

Разом з тим, як вірно зазначив місцевий господарський суд, що спір щодо якості виконаних відповідачем робіт не є предметом даного спору.

Посилання Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації як в позовні заяві так і апеляційній скарзі на необхідність передання такої документації із урахуванням проведених із 2013 року змін у Державних будівельних нормах та стандартах станом на 25.11.2016, місцевим господарським правомірно відхиленні, оскільки документація відповідно до п. 6.3.5. договору мала бути розроблена на підставі затвердженої попередньої стадії П (проект), яка пройшла експертизу, згідно п. 9.1 ДБН А.2.2-3-2012.

Так, у межах справи № 905/1320/17 було встановлено факт передачі такої документації відповідно до умов договору, до якого сторонами зміни щодо відповідності певним ДБН не вносилися та строк якого, між тим, закінчився ще 31.12.2015.

Відтак, у позивача відсутні правові підстави вимагати виконати інше, ніж було погоджено договором.

До того ж, як вірно зазначив суд першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту, а саме - примусове виконання обов'язку в натурі, передбачає обумовлення такого обов'язку сторонами у відповідному зобов'язанні, яким у даному випадку був договір.

Тобто, з урахуванням п. 6.3.5. договору, робоча документація мала відповідати п. 9.1 ДБН А.2.2-3-2012, у зв'язку з чим позовна вимога про передачу такої документації станом на 25.11.2016 (у відповідності до змін у державних будівельних нормах та стандартах) є безпідставною та змінює визначене договором зобов'язання відповідача, а тому не може бути задоволена шляхом виконання обов'язку в натурі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український проектно-вишукувальний і конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект", заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просило застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача.

Щодо проданої заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на те, що місцевий господарський суд дійшов висновку необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Доводи скаржника проте, що документація, яку 25.11.2016 відповідач передавав позивачу, не була комплектною, не містила всіх складових робочої документації, які були обов'язковими згідно додатку Ж ДБН А.2.2-3-2012, який втратив чинність, і є обов'язковими згідно додатку Ж ДБН А.2.2-3-2014, який є чинним та був чинним станом на 25.11.2016 суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника (п. 6 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України" від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013).

Крім того, п. 4.5. договору визначено, що у разі мотивованої відмовити замовника від писання акту здачі-прийняття виконаних робіт у п'ятидений строк, сторони складають двосторонній протокол розбіжностей з переліком необхідних доопрацювань і термінів виконання, які здійснюються виконавцем за власний рахунок.

Відповідно до п. 6.2.4. договору замовник має право відмовитися від прийняття та оплати проекто-вишукувальних робіт, в разі виявлення недоліків та порушень чинного законодавства при оформленні документів, зазначених у розділі 4 цього договору, шляхом повернення акту здачі-приймання виконання робіт виконавцю протягом 5-ти робочих днів.

Як вже зазначалось вище та встановлено рішення суду у справі № 905/1320/17 позивач листом від 01.03.2017 № вх.1665/03-04/1/2 із посиланням на відсутність бюджетних асигнувань та знаходження об'єкту на непідконтрольній Україні території, повернув товариству документацію, а також зазначив, що строк дії договору закінчився 31.12.2015.

Тобто, позивачем не було заявлено про недоліки переданої 25.11.2016 року відповідачем позивачу документації, а саме в частині того, що така документації була не комплектною, не містила всіх складових робочої документації, які були обов'язковими згідно додатку Ж ДБН А.2.2-3-2012, який втратив чинність, і є обов'язковими згідно додатку Ж ДБН А.2.2-3-2014, який є чинним та був чинним станом на 25.11.2016.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 ГПК правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ст.ст. 78, 79 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наявні у справі матеріали, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/224/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/224/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17.01.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко