РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2019 року м. Чернігів справа № 927/888/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66 40004, м. Суми, вул. Горького, 58 (адреса для листування)
До Фізичної особи - підприємця Лакози Любов Василівни
АДРЕСА_1
про стягнення 345 797 грн. 88 коп.

СУТЬ СПОРУ:

10 грудня 2018 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» до Фізичної особи - підприємця Лакози Любов Василівни про стягнення 231 998,79 грн. заборгованості по оплаті товару, поставленого згідно договору поставки № 00270-ШК на умовах товарного кредиту від 10.05.2018р., 7 006,49 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 16 959,99 грн. двадцяти восьми процентів річних з простроченої суми, 15 769,11 грн. втрат від курсових коливань, 1 226,81 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 51 099,76 грн. штрафу та 21 736,93 грн. пені за несвоєчасну оплату поставленого товару.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2018р.

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» про стягнення 345 797 грн. 88 коп. залишено без руху;

зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду докази сплати судового збору в сумі 5 186,97 грн.;

роз'яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО», що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2018р.:

позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі;

задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлено процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п'яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - до 17 січня 2019 року включно.

Вказана вище ухвала суду від 18.12.2018р., що направлялась відповідачеві, була ним отримана 20.12.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 835.

У встановлений господарським судом процесуальний строк відповідачем відзив на позовну заяву поданий не був.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, відповідач належним чином був повідомлений про розгляд Господарським судом Чернігівської області позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО».

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» зареєстроване в якості суб'єкта господарювання 30.07.2014р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 000444.

Лакоза Любов Василівна зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця 13.02.2007р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 2 000763.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

10 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» (Постачальник) в особі представника Коваля Сергія Васильовича (на підставі довіреності НМТ 233949 від 07.12.2017р.) та Фізичною особою - підприємцем Лакозою Любов Василівною (Покупець) був укладений договір поставки № 00270-ШК на умовах товарного кредиту (надалі - Договір).

За умовами Договору (п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.6, 2.12, 3.1.1, 3.2.1, 5.1 та 9.12), в строки, визначені Договором, Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (Товар), а Покупець зобов'язався прийняти Товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору.

Найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки Покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати Товару та нарахованих відсотків, а також інші умови, визначені в додатках до Договору, які є невід'ємною його частиною. Фактична номенклатура, асортимент та кількість по задоволеним Постачальником замовленням визначаються згідно видаткових накладних. Перераховані аванси зараховуються в оплату Товару, який було реалізовано в першу чергу.

Загальна вартість Договору складається з загальної вартості Товару, визначеної з урахуванням вимог п. 2.2 - 2.5 цього Договору, що передається за цим Договором, та сум, належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Вартість (ціна) Товару встановлюється у гривнях і відображається в додатках до Договору.

Покупець проводить розрахунки з Постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) Товару, визначеної з урахуванням вимог п. 2.2 - 2.5, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в додатках до Договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок Постачальника.

Моментом переходу права власності на Товар від Постачальника до Покупця є дата виписки видаткової накладної на Товар.

Постачальник зобов'язався передати Товар Покупцеві в місці, вказаному в Додатку.

Покупець зобов'язався, зокрема провести оплату за Товар та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку та термінів, передбачених Договором та додатком до Договору.

Господарські зобов'язання сторін цього Договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, крім зобов'язань Покупця по оплаті вартості Товару, процентів за користування товарним кредитом та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням (крім випадку, передбаченого п. 9.1 Договору), а в частині проведення розрахунків за Товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання.

Даний Договір складений в двох оригінальних примірниках по одному для кожної із Сторін та набирає чинності з моменту його підписання.

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 288 348,93 грн., що підтверджується видатковими накладними та додатками до Договору (а.с. 21 - 50).

Факт отримання товару відповідачем підтверджується його особистим підписом та відбитком печатки на відповідних видаткових накладних.

Відповідач частково розрахувався з позивачем, у зв'язку з чим сума заборгованості по оплаті поставленого товару, становить 231 998,79 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобов'язання шляхом поставки товару.

Відповідач зобов'язання щодо оплати поставленого товару своєчасно та в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість в сумі 231 998,79 грн.

За умовами Договору (п. 2.4, 2.7, 2.8, 7.2 та 7.3), у випадку, коли на дату платежу за поставлений товар та/або на дату звернення до суду (у разі звернення із позовом до суду при повній або частковій несплаті) Коп/Кпост більше або дорівнює 1,01, то ціна Товару підлягає уточненню без додаткового узгодження. У цьому випадку ціна Договору підлягає розрахунку за наступною формулою:

Цоп=Цпост*( Коп/Кпост), де

Цпост - ціна постачання, розрахована з урахуванням п. 2.1 - 2.3;

Коп - комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті оплати та/або даті звернення до суду.

Вирахувана курсова різниця ціни Договору, що є додатковими витратами Покупця на втрати від курсових коливань, може бути додана Постачальником до складу витрат за користування товарним кредитом та відображається Постачальником у Акті про надання послуг товарного кредитування, зазначеному у п. 2.11 Договору. Для коригування курсових різниць береться до уваги сума, зазначена в додатку на момент замовлення Товару та фактично неоплачена частина кредитної суми, зазначені в накладній (на момент відвантаження Товару).

Якщо на дату проведення уточнення ціни Товару значення комерційного курсу гривні менше за значення комерційного курсу, що застосовувався на дату, що передувала даті поставки, уточнення ціни Товару, передбачене п. 2.4 Договору, не здійснюється.

Комерційним курсом гривні до іноземної валюти слід вважати міжбанківський валютний курс продажу іноземної валюти до гривні, який щоденно розміщується за адресою на інтернет-сторінці - http://minfin.com.ua/currency/mb/. Вид та комерційний курс іноземної валюти вказується в додатках до Договору.

За користування товарним кредитом Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки, розмір яких передбачений додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткування податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов'язковій оплаті Покупцем.

Строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого додатком до Договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання Товару Покупцем, та закінчується в день повного розрахунку Покупцем за поставлений Товар.

У випадках порушення умов даного Договору Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті у встановлені Договором терміни вартості (ціни) Товару та/або відсотків за користування товарним кредитом. За порушення даних умов Договору Покупець:

сплачує за кожен день прострочення на користь Постачальника пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно оплаченого Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення;

сплачує штраф в розмірі 20 % від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов'язання;

сплачує на користь Постачальника 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності та нарахування по всім зобов'язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років. Строк нарахування штрафних санкцій за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань за цим Договором нараховуються до моменту належного виконання відповідного зобов'язання або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій в залежності від того, яка обставина настане раніше.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з того, що відповідач припустився прострочення виконання зобов'язання по оплаті поставленого товару, з нього підлягає стягненню 7 006,49 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції за період з вересня по жовтень 2018р. та 16 959,99 грн. двадцяти восьми процентів річних від простроченої суми за період з 04.09.2018р. по 05.12.2018р. При цьому, в основу нарахування двадцяти восьми процентів річних позивачем була покладена сума заборгованості по оплаті поставленого товару з урахуванням сплати відповідачем грошових коштів в сумі 23 500,00 грн. (платіжне доручення від 30.11.2018р. № 308).

Згідно ст. 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

На підставі умов Договору (п. 2.7, 2.8) та враховуючи вказані вище положення чинного законодавства України позивач здійснив нарахування відсотків за користування товарним кредитом в сумі 1 226,81 грн.

Також, позивачем визначені втрати від курсових коливань в розмірі 15 769,11 грн.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі умов Договору (п. 7.2), позивач, за неналежне виконання відповідачем зобов'язання по оплаті поставленого товару, нарахував пеню в розмірі 21 736,93 грн. за період з 04.09.2018р. по 05.12.2018р., а також штраф в розмірі 51 099,76 грн. (20 % від суми заборгованості, яка існувала станом на 02.10.2018р. (255 498,79 грн.)).

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем виконання зобов'язань по оплаті поставленого товару, а тому з нього підлягає стягненню пеня в сумі 21 736,93 грн., а також штраф в сумі 51 099,76 грн.

Оскільки відповідач своєчасно з позивачем не розрахувався, позивач правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 173 - 175, 193 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 205, 526, 530, 536, 546, 549, 625, 626, 629, 694 Цивільного кодексу України, ст. 129, 165, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Лакози Любов Василівни (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС - АГРО» (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, код 38661762) 231 998 грн. 79 коп. заборгованості, 7 006 грн. 49 коп. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 16 959 грн. 99 коп. двадцяти восьми процентів річних з простроченої суми, 15 769 грн. 11 коп. втрат від курсових коливань, 1 226 грн. 81 коп. відсотків за користування товарним кредитом, 51 099 грн. 76 коп. штрафу, 21 736 грн. 93 коп. пені та 5 186 грн. 97 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено 21.01.2019р.

Суддя А.С.Сидоренко