ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

09 січня 2019 року Справа № 926/43/19

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гурин М.О., розглянувши

заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області, м. Чернівці

до ОСОБА_1, м. Тирасполь, Придністровська Молдавська Республіка

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості 3315,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області звернулось до Господарського суду Чернівецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 3315,00 грн. витрат, що понесені заявником у зв'язку з необхідність виконання рішення суду у справі № 5027/750/2012 на території іноземної держави, в якій ОСОБА_1 був відповідачем.

Подана заява обґрунтовується тим, що заявник просить стягнути з боржника витрати за здійснення перекладу судових документів у справі № 5027/750/2012 з української на молдавську та їх нотаріального посвідчення в сумі 3315,00 грн.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, заявник звернувся із вимогою, яка не підлягає розгляду в наказному провадженні, оскільки дані відносини між сторонами є позадоговірними.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 16 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України справи господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язкуіз здійсненням господарської діяльності, зокрема: за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявником не зазначено про статус відповідача як фізичної особи - підприємця.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається про пред'явлення вимоги про стягнення боргу з фізичної особи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу є обставини які, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, суд роз'яснює заявнику його право звернутися із заявою про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 12, 20, 148, 150, 152, 153, 154, п.1 ч.1 ст.175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Чернівецькій області у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 3315,00 грн. боргу.

Ухвала підписана 09.01.2019 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин