ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа№ 910/7009/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з'явився

відповідача-1 - Гузієнко Я.М.

відповідача-2 - Таболін О.С.

третьої особи-1 - не з'явився

третьої особи-2 - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Національного банку України

на окрему ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.09.2018 р. (повний текст складено 07.09.2018 р.)

у справі № 910/7009/18 (суддя - Джарти В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Суліми Андрія Володимировича

до 1. Національного банку України

2. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2. Громадської організації "Спілка вкладників АТ "Дельта Банк"

про визнання недійсним договору застави майнових прав № 37/ЗМП від 11.04.2014 р. та визнання відсутнім права

В С Т А Н О В И В :

Окремою ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2018 р. у справі № 910/7009/18 було встановлено порушення Національним банком України норм Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Національний банк України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 зазначає, що виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 14.08.2018 р. призведе до розголошення охоронюваної законом банківської таємниці, оскільки учасники даної справи зможуть отримати безпосередній доступ до зазначеної інформації, відомості можуть бути незаконно розповсюджені (зокрема шляхом розміщення в ЗМІ), що призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позичальників Національного банку України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7009/18 та призначено її до розгляду на 24.10.2018 р.

Разом з цим суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд.

Згідно з п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 р. визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03.10.2018 р., про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 р. опубліковано відповідне повідомлення. Отже в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 р. справу № 910/7009/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/7009/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Агрикова О.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

На підставі службової записки секретаря судової палати та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/79/18 від 05.12.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7009/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/7009/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 р. справу № 910/7009/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 14.01.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/157/19 від 11.01.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7009/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/7009/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 р. справу № 910/7009/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судове засідання 14.01.2019 р. представники позивача та третіх осіб не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.08.2018 р. було витребувано у Національного банку України оригінал додатку № 1 до договору застави майнових прав № 37/ЗМП від 11.04.2014 р. для огляду в судовому засіданні.

Вказаною ухвалою місцевим судом витребувано у Національного банку України докази лише для огляду в судовому засіданні з метою встановлення факту дотримання всіх вимог щодо укладення спірного договору, зокрема наявності додатку 1 до нього, без залучення вказаних документів до матеріалів справи.

06.09.2018 р. до Господарського суду м. Києва надійшла заява відповідача про неможливість надання Національним банком України витребуваних документів, оскільки ці документи містять банківську таємницю.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є, зокрема, ухвали. Процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Як передбачено ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вбачається, що ухвала Господарського суду м. Києва від 14.08.2018 р. щодо витребування доказів набрала законної сили 14.08.2018 р. та є обов'язковою для виконання.

В заяві причиною відмови від подання для огляду суду доказів відповідачем-1 зазначено наявність у витребуваних документах відомостей про позичальників Банку та їх кредити, що становлять банківську таємницю, зокрема найменування контрагента, коду контрагента, номеру кредитного договору, дати договору, дат виникнення та погашення заборгованості, процентної ставки, коду валюти, номеру рахунку, балансової вартості кредиту, коду категорії якості кредиту, суми та виду забезпечення, тощо. Згода позичальників на розкриття такої інформації у Національного банку України відсутня.

Скаржник посилається на те, що виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 14.08.2018 р. призведе до розголошення, охоронюваної законом банківської таємниці, оскільки учасники даної справи зможуть отримати безпосередній доступ до зазначеної інформації, відомості можуть бути незаконно розповсюджені (зокрема шляхом розміщення в ЗМІ), що призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позичальників Банку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.07.2018 р. було постановлено проводити розгляд справи № 910/7009/18 у закритому судовому засіданні у зв'язку з наявністю у необхідних для повного та всебічного з'ясування обстави справи документах інформації, що має ознаки з обмеженим доступом, а також відомостей щодо персональних даних фізичних осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ГПК України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Як передбачено ст. 20 "Про інформацію", за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 21 Закону України "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Постановою Правління Національного банку України № 267 від 14.07.2006 р. були затверджені Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці.

Пунктом 3.2 вказаних Правил передбачено, що банки зобов'язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про інформацію" визначено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали місцевого суду, додаток № 1 до договору застави майнових прав № 37/ЗМП від 11.04.2014 р. судом було витребувано виключно для огляду в судовому засіданні без долучення його копії до матеріалів справи, що унеможливлює незаконне розголошення чи поширення наявної в ньому інформації поза межами розгляду справи.

При вирішенні питання щодо витребування доказів місцевим судом було встановлено, що без їх витребування з'ясування обставин може бути неповним, відтак рішення про витребування доказів було прийнято з огляду на необхідність дотримання норм чинного законодавства.

Отже місцевим судом було вчинено всі дії для дотриманням норм чинного законодавства України щодо захисту інформації, що охороняється законом під час дослідження доказів, які є банківською таємницею.

Разом з цим, не виконавши вимоги ухвали місцевого суду від 14.08.2018 р., відповідач-1 дійшов безпідставного висновку про ймовірне розповсюдження інформації, яка міститься у витребуваних документах.

З огляду на встановлені вище обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що Національний банк України умисно ухилявся від виконання вимог ухвали суду та надання витребуваних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

За змістом ч. 2 ст. 246 ГПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами та порушення процесуальних обов'язків.

Як передбачено ч. ч. 5, 6, 7 ст. 246 ГПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про порушення процесуальних обовязків представником Національного банку України норм ГПК України в частині ненадання витребуваних доказів, внаслідок чого було було винесено окрему ухвалу на адресу керівництва Юридичного департаменту Національного банку України та особисто Голови Національного банку України Смолія Я.В. про необхідність усунення допущених порушень норм ГПК України в частині обов'язковості виконання судових рішень, зокрема ненадання витребуваних судом доказів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 06.09.2018 р. у справі № 910/7009/18.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

2. Окрему ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.09.2018 р. у справі № 910/7009/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 17.01.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна