ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа №921/678/17-г/4

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів Галушко Н. А.

ОСОБА_1

при секретарі Михайлишин С. В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» №04 від 12.01.2018, (вх. ЛАГС №01-05/344/18 від 18.01.2018)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2017, суддя: Бурда Н.М., (повний текст рішення складено - 28.12.2017),

у справі №921/678/17-г/4

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп», м. Київ,

до відповідача ОСОБА_2 міської ради, м. Тернопіль,

про визнання поновленим договору оренди землі,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_3

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2017 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фактор Енергогруп - відмовлено.

18 січня 2018 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Фактор Енергогруп №04 від 12.01.2018, (вх. ЛАГС №01-05/344/18 від 18.01.2018), на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2017 у справі №921/678/17-г/4, в якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

При цьому зазначив, що протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору на адресу Орендаря не надходило листа-повідомлення від Орендодавця із запереченнями проти поновлення дії Договору на той самий строк і на тих самих умовах, тому, керуючись нормами ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», апелянт вважає договір оренди землі від 23 травня 2012 року поновленим на той самий строк (до 17 травня 2022 року) і на тих самих умовах : зі сплатою орендної плати з розрахунку 4 відсотка нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, в розмірі 34 393,97 гривень щомісячно. Орендарем було направлено відповідний лист від 26.06.2017 року за № 313, до якого було долучено додаткові угоди, підписані зі сторони ТОВ «Фактор Енергогруп» щодо поновлення до 17 травня 2022 року договору оренди землі від 23 травня 2012 року на тих же умовах, зокрема і щодо розміру та порядку сплати орендної плати.

За результатами розгляду листа позивача від 26.06.2017 року за № 313 на адресу ТОВ «Фактор Енергогруп» надійшов лист від 21.07.2017 року. № 1486/08 , у якому було зазначено про відсутність правових підстав для підписання запропонованих додаткових угод. Апелянт вбачає у відмові ОСОБА_2 міської ради від підписання запропонованого ним проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 23.05.2017 порушення його права орендного користування спірною земельною ділянкою.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

29.11.2019 року на адресу суду надійшло клопотання про залучення належним чином оформленого офіційного тексту Висновку науково-консультаційної ради при Верховному Суді, до моменту отримання якого було зупинено провадження у справі 920/739/17. Надати можливість представникові позивача ознайомитись зі змістом офіційного тексту висновку. У разі його відсутності, зупинити провадження у праві.

У судовому засіданні представник позивача підтримав дане клопотання.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні даного клопотання за безпідставністю. Окрім того, на момент розгляду даної справи, вже є оприлюднений текст постанови Верховного суду України від 10.09.2018 року у справі №920/739/17, слід зазначити, що дані справи не є аналогічними, обставини справ відрізняються.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Відповідач у судове засідання участі уповноважених представників не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих повідомлень.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питань оренди землі, є Закон України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 з наступними змінами та доповненнями (надалі Закон).

Так статтею 2 Закону унормовано, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Так, зокрема, 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з приписами статей 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості .

У відповідності до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що 23 травня 2012 року між ОСОБА_2 міською радою (Орендодавець) та ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :070040014) (надалі - Договір) загальною площею 0,9136 га по вул. Галицька, 38а, який зареєстрований у Управлінні Держкомзему у м. Тернополі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 червня 2012 року за № 00841 .

Однією з істотних умов договору оренди є строк дії договору оренди (ст. 15 ЗУ "Про оренду землі").

В п. 8 договору оренди землі сторони погодили, що його укладено терміном на пять років - по 17.05.2017 року.

Водночас, зазначеним пунктом договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Так згідно зі ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України , у якій законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди:

- орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.ч. 1 - 5 вказаної статті);

- у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч.ч. 6 - 10 вказаної статті).

У першому випадку орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами укласти договір оренди землі після його припинення. В цьому разі на орендаря покладається обов'язок повідомити листом про такий свій намір орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додати проект додаткової угоди, а на орендодавцеві лежить обов'язок у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевірити його на відповідність вимогам закону, узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), та укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У другому випадку поновлення договору відбувається на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. У цьому випадку поновлення дії договору оренди землі відбувається без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення вказаного договору.

Таким чином, норми ст. 33 Закону України "Про оренду землі" дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди.

Зібрані у справі докази свідчать, що позивач - ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» , після закінчення терміну дії договору оренди землі (з 17.05.2017 року) продовжувало користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення Орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, з метою належного оформлення відносин з приводу продовження (пролонгації) дії договору оренди землі, 26.06.2017 року звернулося до ОСОБА_2 міської ради з листом за №313, з долученими до нього двома примірниками додаткової угоди до Договору, підписаними Орендарем.

Так, у вказаному листі Орендар звернувся до Орендодавця із проханням укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 23.05.2012 року, керуючись при цьому нормами ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»

З наведеного вбачається, що позивач, з метою реалізації його переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, використав правову конструкцію, визначену ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Проте, Орендодавець - ОСОБА_2 міська рада відмовилась від її (додаткової угоди) підписання, з огляду на те, що 17.05.2017 року термін дії договору оренди землі від 23.05.2012 вже закінчився, а згідно з умовами п.8 цього правочину позивачем пропущений термін, на протязі якого Орендар повинен був повідомити Орендодавця про намір продовжити дію Договору. Крім того, у листі ОСОБА_2 міської ради №2987/08-60 від 12.09.2017, яким повторно відмовлено заявнику в підписанні проекту додаткової угоди до Договору, також наголошено Орендарю на неналежному виконанню ним взятих на себе обовязків по договору оренди від 23.05.2012р.

Законодавцем визначено, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Як встановлено господарським судом, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а також відсутнім є письмове повідомлення Орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Водночас, в матеріалах справи містяться докази, що свідчать про неналежне виконання Орендарем обовязків за умовами Договору від 23.05.2012, зокрема:

- рішенням сесії ОСОБА_2 міської ради від 20.12.2012р. №6/27/84 затверджено нові розміри річної орендної плати за землю у відсотках від грошової оцінки землі для розміщення та обслуговування автозаправних станцій в розмірі 8 відсотків та передбачено їх застосування з 01.01.2013;

- рішенням сесії міської ради ОСОБА_2 від 12.07.2013р. №6/35/14 затверджено технічну документацію з нової нормативної грошової оцінки земель міста Тернополя та передбачено її застосування з 01.01.2014р.;

- рішенням сесії ОСОБА_2 міської ради від 18.07.2014р. №6/49/127 встановлено розміри річної орендної плати за землю у відсотках від нормативної грошової оцінки землі для розміщення та обслуговування автозаправних станцій в розмірі 8 відсотків та передбачено їх застосування з 01.04.2014р. у відповідності до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

- з огляду на вказані рішення, листами від 16.01.2013р. №351/08, 23.08.2013р. №2988/08, 19.12.2013р. №4455/08, 30.12.2013р. №4590/07, 29.01.2016р. №327/08, 29.02.2016р. №616/08, 13.04.2016р. №1083/08 виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради неодноразово повідомляв ТОВ «Фактор Енергогруп» про необхідність внесення змін в договір оренди землі та укладення додатку до нього;

- листом виконавчого комітету міської ради від 07.11.2016р. №3064/08 направлено ТОВ «Фактор Енергогруп» проект додатку до договору оренди землі для підписання та повідомлено про необхідність його реєстрації в відділі земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради;

- листами виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради ( №588/25 від 12.06.2017, 656/25 від 27.06.2017 ) в черговий раз повідомлено ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» про необхідність внесення змін до вищевказаного договору оренди землі з огляду на те, що рішенням ОСОБА_2 міської ради від 20.12.2012 року № 6/27/84 затверджено нові розміри річної орендної плати за землю у відсотках від грошової оцінки землі для розміщення та обслуговування автозаправних станцій та передбачено їх застосування з 01.01.2013 року, а рішенням ОСОБА_2 міської ради від 12.07.2013 року № 6/35/14 затверджено технічну документацію з нової нормативної грошової оцінки земель міста Тернополя та передбачено її застосування з 01.01.2014 року, оскільки відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати може переглядатися щорічно, зокрема, у разі зміни ставок орендної плати або грошової оцінки землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Також у вказаних листах повідомлено позивача, що 27.07.2017 відбудеться засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного та податкового законодавства, у звязку із чим запропоновано Товариству забезпечити явку особисто або уповноваженої особи;

- на підставі Положення про організацію роботи комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного та податкового законодавства, затвердженого рішенням сесії ОСОБА_2 міської ради від 12.12.2003 року № 4/9/101 із змінами від 03.03.2016 року № 7/6/42 та від 04.04.2017 року № 7/14/149, комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного та податкового законодавства, створеною рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 24.05.2017 року № 357, на засіданні, яке відбулося 27.07.2017 року, розглянуті матеріали щодо розміру визначення збитків, завданих ТзОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» та підлягають відшкодуванню, внаслідок використання земельної ділянки площею 0,9136 га для обслуговування будівлі газонаповнювальної компресорної станції закритого типу за адресою: вул. Галицька, 38-а з порушенням вимог чинного законодавства.

За результатами роботи комісії встановлено, що розмір збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного та податкового законодавства, становить 878704,21 грн, про що складено акт № 3 від 27.07.2017 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 23.08.2017р. № 615 «Про затвердження акту засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитки заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного та податкового законодавства №3 від 27.07.2017р.».

- копію прийнятого комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного та податкового законодавства акту №3 від 27.07.2017 та рішення про його затвердження №615 від 23.08.2017 надіслано орендарю листом за №1871/08 від 12.09.2017, яким також запропоновано добровільно відшкодувати завдані збитки та у строк до 23.09.2017 повідомити про результати розгляду даного акту, однак станом на день розгляду справи відсутні докази їх сплати в дохід місцевого бюджету.

Водночас, наявність заборгованості Товариства по орендній платі за землю в розмірі 68873,94 грн станом на 08.06.2017 підтверджується долученою до матеріалів справи копією довідки ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № 12236/7/12-02 від 08.06.2017. Також фіскальний орган повідомляє, що ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП», згідно поданої податкової декларації на 2017 з плати за землю, нараховувало та сплачувало орендну плату до 17.05.2017.

Подана представником позивача в якості доказів сплати орендних платежів за договором оренди землі від 23.05.2012 «Картка рахунку: 64172: Податки і відрахування: Орендна плата за землю м. Тернопіль за 2017», сформована ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» станом на 14.12.2017, також свідчить про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 23 травня 2012 року ( 17.05.2017) товариством орендні платежі не сплачувались. Доказів зворотного позивачем не подано.

З огляду на встановлений в процесі розгляду справи факт невиконання ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» обов'язків за договором оренди землі від 23 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» (зареєстрований у Управлінні Держкомзему у м. Тернополі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 червня 2012 року за № 00841) в частині сплати орендних платежів в порядку та розмірі, визначених умовами даного правочину, після закінчення строку його дії - 17.05.2017, а також виходячи з приписів ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» №04 від 12.01.2018, залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 14.12.2017 р. №921/678/17-г/4 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.01.2019

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Галушко Н. А.

Суддя Хабіб М.І.