Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" січня 2019 р. Справа № 922/1110/18

вх. № 1110/18

Суддя Швидкін А.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

за участю сторін:

ліквідатора - Телитченка А.О.

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4., довіреність від 14.01.2019 р., свідоцтво № 662 від 24.04.1996 р.

розглянувши заяву ОСОБА_3 (вх. № 907 від 14.01.2019 р.) про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 922/1110/18 за заявою: ТОВ "Сервісний Центр Трейдінг", м. Харків

до ТОВ "Сервісний Центр Трейдінг", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 22.05.2018 р. ТОВ "Сервісний Центр Трейдінг" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута Телітченка А.О.

03.01.2019 р. до суду від ліквідатора надійшла заява (вх. № 120) про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. № 33609741 від 28.01.2017 р. щодо скасування запису у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно.

Ухвалою суду від 04.01.2019 р. заяву ліквідатора про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. № 33609741 від 28.01.2017 р. щодо скасування запису у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно (вх.№120 від 03.01.2019 р.) призначено до розгляду на 14.01.2019 р.; залучено приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю., ОСОБА_6 та ОСОБА_3 до участі у справі в межах розгляду вищезазначеної заяви ліквідатора.

Також, 03.01.2019 р. до суду від ліквідатора надійшла заява (вх. № 119) про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. № 33610142 від 28.01.2017 р. щодо скасування запису у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно.

Ухвалою суду від 04.01.2019 р. заяву ліквідатора про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. № 33610142 від 28.01.2017 р. щодо скасування запису у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно (вх.№119 від 03.01.2019 р.) призначено до розгляду на 14.01.2019 р.; залучено приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю., ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до участі у справі в межах розгляду вищезазначеної заяви ліквідатора.

Крім того, 03.01.2019 р. до суду від ліквідатора надійшла заява (вх. № 118) про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. від 06.02.2017 р. № 33721442, № 33720998, № 33720052 щодо скасування запису у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно.

Ухвалою суду від 04.01.2019 р. заяву ліквідатора про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. від 06.02.2017 р. № 33721442, № 33720998, № 33720052 щодо скасування запису у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (вх.№118 від 03.01.2019 р.) призначено до розгляду на 14.01.2019 р.; залучено ОСОБА_8, ОСОБА_3 та приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Куксіна С.Ю. до участі у справі в межах розгляду вищезазначеної заяви ліквідатора.

14.01.2019 р. до суду від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 922/1110/18. У своїй заяві ОСОБА_3, посилаючись на відомості офіційного веб-сайту Судової влади України, зазначив, що ТОВ "Сервісний Центр Трейдінг" протягом 2017-2018 років 15 разів зверталося до суду із заявою про банкрутство (справи № 922/757/18, №922/3474/17, № 922/3900/17, № 922/1652/17, № 922/3811/17, № 922/3695/17, №922/3929/17, № 922/3526/17, № 922/3554/17, № 922/3676/17, № 922/3384/17, №922/3616/17, № 922/3541/17, № 922/3440/17), зазначені заяви були розподілені на суддів Міньковського С.В., Савченко А.А. , Усатого В.О., Яризька В.О. та в подальшому повернуті заявнику внаслідок ненадання ним витребуваних судом документів. Посилаючись на те, що ТОВ "Сервісний Центр Трейдінг" надало усі документи, необхідні для прийняття судом заяви, лише після того, як система автоматичного розподілу визначила Швидкіна А.О. суддею у справі, ОСОБА_3 у заяві про відвід судді припускає втручання в систему автоматизованого розподілу справи з метою розподілу даної справи для розгляду суддею Швидкіним А.О. та вказує на існування у нього сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. при розгляді справи № 922/1110/18.

Присутній у судовому засіданні представник ОСОБА_3 заяву про відвід судді підтримав у повному обсязі.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді Швидкіна А.О., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відносно тверджень ОСОБА_3 щодо втручання в систему автоматизованого розподілу справи з метою розподілу даної справи для розгляду суддею Швидкіним А.О., суд зазначає.

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відомості про результати розподілу зберігаються в автоматизованій системі та мають бути захищені від несанкціонованого доступу та втручання.

Згідно з ч. 3 ст. 6 ГПК України в редакції від 15.12.2017 р., визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ГПК України, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1110/18 був визначений суддя - Швидкін А.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018 р.

За даними звіту автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018 р. судом встановлено, що вибір судді по справі відбувався із чотирьох суддів, які мали повноваження щодо розгляду справ про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом на момент автоматизованого розподілу справи №922/1110/18 (коефіцієнт складності 1): Міньковський С.В. (коефіцієнт навантаження - 0,2626, інтервал: 1-5), Швидкін А.О. (коефіцієнт навантаження - 0,1586, інтервал: 6-20), Савченко А.А. (коефіцієнт навантаження - 0,1728, інтервал: 21-34), Усатий В.О. (коефіцієнт навантаження - 0,2194, інтервал: 35-43); суддя Яризько В.О. був виключений з відбору, у зв'язку з відрядженням; судді - Дзюба О.А., Казарцева В.В. та Кононова О.В. не приймали участь у автоматизованому розподілі судової справи через відсутність повноважень для здійснення процесуальних дій.

За наслідком вибору системою випадкового числа 18 було визначено суддю Швидкіна А.О. для розгляду даної справи.

Отже, автоматизований розподіл судової справи № 922/1110/18 між суддями було здійснено без порушень порядку визначення судді для розгляду справи.

Щодо посилання ОСОБА_3 на існуванням у нього сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. та припущення того, що суддя Швидкін А.О. є заінтересованою особою у справі № 922/1110/18, суд зазначає наступне.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об'єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з абз. 2 п. 1.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, наведені у заяві ОСОБА_3 обставини відносно того, що суддя Швидкін А.О. є заінтересованою у справі особою є лише припущенням заявника, дані твердження не доведені жодними належними, допустити і достовірними доказами, а тому посилання заявника є необґрунтованими та не свідчать про наявність підстав , передбачених ст. 35 ГПК України.

Суд зазначає, що заявником не доведено жодної з підстав для відводу судді, передбачених ст. ст. 35, 36 ГПК України, тобто заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, вирішення питання про відвід судді Швидкіна А.О. у справі № 922/1110/18 має бути здійснений іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

При цьому, враховуючи приписи ч. 5 п. 1 ст. 228 ГПК України, якими унормовано саме право суду на зупинення провадження у справі у разі надходження заяви про відвід судді, суд на даний час не вбачає підстав для зупинення провадження у справі № 922/1110/18, оскільки у судовому засіданні оголошено перерву з розгляду справи до 17.01.2019 р. о 10:00.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Питання про відвід судді Швидкіна А.О. у справі № 922/1110/18 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної 14 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 15 січня 2019 року.

Суддя Швидкін А.О.