ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"10" січня 2019 р. Справа № 5019/1352/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Андрійчук О.В., розглянувши матеріали справи за скаргою Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Вознюк І.Я. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані"

до відповідача Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення в сумі 696 046, 99 грн,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" за договором поставки від 15.10.2008 року № 15/10-08 в сумі 696 046, 99 грн, з яких: 536 009, 60 грн - сума основного боргу, 45 470, 04 грн - інфляційні, 32 418, 13 грн - 3% річних та 82 149, 22 грн - неустойки.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.10.2012 року (суддя Романюк Р.В.) затверджено мирову угоду та припинено провадження у справі.

19.08.2016 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" про видачу дублікату ухвали (виконавчого документа) Господарського суду Рівненської області від 03.10.2012 року та поновлення строку для пред'явлення вказаної ухвали до виконання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.09.2016 року вказану заяву задоволено частково, поновлено строк для пред'явлення до виконання ухвали Господарського суду Рівненської області від 03.10.2012 року у справі № 5019/1352/12 про затвердження мирової угоди на один рік з дати набрання чинності цієї ухвали до 28.09.2017 року, в задоволенні заяви про видачу дублікату ухвали Господарського суду Рівненської області від 03.10.2012 року у справі № 5019/1352/12 відмовлено.

08.01.2019 року на адресу Господарського суду Рівненської області надійшла скарга Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Вознюк І.Я.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Рівненської області від 09.01.2019 року № 01-04/02/2019 у зв'язку з закінченням повноважень з відправлення правосуддя судді Романюка Р.В., відповідно до п.п 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 5019/1352/12, за результатами якого справу передано на розгляд судді Андрійчук О.В.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року справу № 5019/1352/12 прийнято до свого провадження суддею Андрійчук О.В.

Суд, розглянувши матеріали поданої скарги, встановив таке.

У поданій скарзі скаржник просить суд визнати незаконними виконавчі дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Вознюк І.Я. щодо винесення постанови № 57934538 від 18.12.2018 року на підставі ухвали Господарського суду Рівненської області від 03.10.2012 року про затвердження мирової угоди у справі №5019/1352/12, відповідно до умов якої ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» зобов'язується сплатити на користь ТОВ «Кліносол Трейдінг Компані» суму основного боргу 536 009, 60 грн за договором поставки № 15/10-08/01 від 15.10.2008 року, а також скасувати вказану постанову, як таку, що відкрита на підставі заяви стягувача, що втратив право вчиняти будь-які дії по стягненню заборгованості за договором поставки, що підтверджується ухвалою Господарського суду Рівненської області про затвердження мирової угоди у справі № 5019/1352/12.

Як вбачається із матеріалів скарги, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 57934538 старшого виконавця Відділу примусового виконання рішення Вознюк І.Я. датована 18.12.2018 року, а надійшла на адресу боржника 22.12.2018 року, про що зазначає сам скаржник у поданій ним скарзі.

У свою чергу, скарга на дії посадової особи органу державної виконавчої служби подана до суду 04.01.2019 року, що стверджується фіскальним чеком та штемпелем Укрпошти на описі вкладення до листа.

Порядок та строк подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби врегульовано ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Зокрема, відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Тобто, для подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби встановлено 10-денний строк, оскільки законодавцем спеціально не обумовлено інше, такий строк обраховується в календарних днях.

Крім того, нормами ГПК України визначено порядок перебігу, пропуску та поновлення процесуальних строків, а також наслідки їх закінчення.

Так, за правилами ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчинюються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно зі ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов'язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Статтею 118 ГПК України передбачені наслідки пропуску процесуальних строків, зокрема, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного судом установлено, що перебіг процесуального строку для подання скарги на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби у цій справі розпочав свій перебіг 23.12.2018 року і, відповідно, закінчився 02.01.2019 року, тоді як відповідна скарга здана на пошту 04.01.2019 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Заразом суд зазначає, що за правилами ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У той же час, як установлено судом, при поданні скарги Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заяви щодо поновлення процесуального строку, встановленого ГПК України, не надходило.

Враховуючи вимоги ст. 118 ГПК України, суд вважає, що скарга Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Вознюк І.Я. підлягає залишенню без розгляду.

При вирішенні питання про залишення поданої скарги без розгляду судом враховано таке.

Згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"(у редакції, що набрала чинності 05.10.2016 року) рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У свою чергу, як зазначалося, за п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України (у редакції, що набрала чинності 15.12.2017 року) скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Тобто, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 341 ГПК України дещо по-різному регулюють строк для подання скарги.

Неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання, в теорії права відомі як колізія норм права. Колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту). Існує і декілька способів, за якими можливо визначити нормативно-правовий акт, яким слід керуватися.

Зокрема, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання.

Крім того, у силу вимог ст. 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Також у Розділі VI ГПК України законодавець поклав на суд контроль за виконанням судових рішень, зокрема шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Отже, ГПК України є кодифікованим законом, що визначає як повноваження господарських судів, так і порядок вчинення процесуальних дій судом та учасниками господарського судочинства, тобто за правила, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також те, що ГПК України прийнятий у часі пізніше, ніж Закон України "Про виконавче провадження", відтак застосуванню підлягають саме норми ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що із доданих до скарги документів вбачається, що копія скарги направлена лише на адресу Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, доказів її направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" матеріали поданої скарги не містять, що суперечить вимогам п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 172 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 113, 115 - 116, 118 - 119, 164, 172, 234 - 235, 339 - 341 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 29.12.2018 року № 6/2352 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Вознюк І.Я. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 255, 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 10.01.2019 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрійчук О.В.