ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.01.2019р. Справа № 914/544/17
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір», м. Львів
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/544/17
за позовом: Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації
до відповідача-1: Стрийської районної державної адміністрації, м. Стрий Львівська область
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Сапфір, м. Львів
про визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки
Суддя Манюк П.Т.
За участю секретаря Чорна І.Б.
від прокуратури : ОСОБА_1
від позивача: ОСОБА_2;
від відповідача - 1: не зявився;
від відповідача 2 (заявника): Котовщиков. Р.А.
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/544/17 за позовом Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до Стрийської районної державної адміністрації та до Товариства з обмеженою відповідальністю Сапфір про визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.07.2017 у справі № 914/544/17 позовні вимоги Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації було задоволено повністю, визнано недійсним

розпорядження голови Стрийської районної державної адміністрації від 26.06.2009р. № 356 «Про продовження строку договору оренди земельних ділянок для виробничих потреб на території Вівнянської сільської ради товариству з обмеженою відповідальністю «Сапфір» в частині продовження договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :03:000:0130; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 05.02.2010р., укладений між Стрийською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір», зареєстрований в Державному земельному кадастрі за №03; зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю «Сапфір» повернути земельну ділянку кадастровий № :03:000:0130 площею 85,8593 га на території Вівнянської сільської ради в державну власність в особі Львівської обласної державної адміністрації шляхом підписання акту приймання-передачі; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» та Стрийської районної державної адміністрації на користь Прокуратури Львівської області 3 200, 00 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі № 914/544/17 апеляційну скаргу ТзОВ «Сапфір» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 05.07.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 914/544/17 касаційну скаргу ТзОВ «Сапфір» задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 05.07.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 скасовано, справу № 914/544/17 передано на новий розгляд.

За результатами нового розгляду справи № 914/544/17 господарським судом було прийнято рішення від 31.10.2018, яким закрито провадження у справі стосовно позовної вимоги про повернення відповідачем-2 земельної ділянки та відмовлено у задоволенні позову стосовно решти позовних вимог.

27.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сапфір» звернулося до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/544/17, у якому просить вирішити питання розподілу судових витрат, а саме, просить стягнути на користь ТзОВ «Сапфір» понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг на загальну суму 9 280, 00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи № 914/544/17 суд встановив, що ТзОВ «Сапфір» при зверненні до Львівського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 05.07.2017 у справі № 914/544/17 було сплачено судовий збір в розмірі 3 520, 00 грн, згідно квитанції від 11.07.2017 № 17985105. В подальшому, при зверненні до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою ТзОВ «Сапфір» сплатило 5 760, 00 грн судового збору, згідно квитанції від 28.10.2017 № 0.0.881600479.1.

В мотивувальній частині рішення Господарського суду Львівської області від 31.10.2018 у справі № 914/544/17, суд, посилаючись на норму п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, зазначив про наявність підстав для покладення на Прокуратуру судових витрат у справі (витрат на судовий збір). Однак, в резолютивній частині вказаного рішення суд не здійснив розподілу судових витрат, які були понесені ТзОВ «Сапфір» у зв'язку з оскарженням рішення Господарського суду Львівської області від 05.07.2017 та постанови

Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у даній справі.

Згідно п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, за наслідками нового розгляду справи № 914/544/17 рішенням суду від 31.10.2018 було закрито провадження у справі стосовно позовної вимоги про повернення відповідачем-2 земельної ділянки та відмовлено у задоволенні позову стосовно решти позовних вимог, суд вважає правомірним стягнення судового збору, за подання апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 9 280, 00 грн, з Прокуратури Львівської області на користь ТзОВ «Сапфір».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТзОВ «Сапфір» та прийняття додаткового рішення у справі № 914/544/17 щодо розподілу судових витрат.

Керуючись 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» задоволити повністю.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 914/544/17.

3. Стягнути з Прокуратури Львівської області (79000, м. Львів, пр-т Шевченка, 17-19; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» (79053, АДРЕСА_1; ) 9 280, 00 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 14.01.2019.

Суддя Манюк П.Т.