ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 рокуСправа № 912/2961/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Безчасної Н.Г., розглянув у судовому засіданні справу №912/2961/18

за позовом: приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" в особі структурного підрозділу Світловодський район електричних мереж,

до відповідача спільного підприємства - товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут",

про стягнення 28 911,37 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 39/07 від 10.01.2019;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (надалі - ПрАТ "Кіровоградобленерго") в особі його структурного підрозділу Світловодського району електричних мереж до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (надалі - СП ТОВ "Світловодськпобут") про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 15219,07 грн, 3% річних в сумі 3403,91 грн, пені в сумі 10288,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за укладеним між сторонами Договором про постачання електричної енергії від 01.09.2007 № 42, що є підставою для застосування санкції, а також нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою від 16.11.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначив на 15:30 10.12.2018.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання 10.12.2018, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 105-107).

10.12.2018 господарський суд у судовому засідання на підставі ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву до 11.01.2019.

Ухвалою-повідомленням від 11.12.2018 господарський суд повідомив відповідача про час і місце наступного судового засідання, яку останній отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 113).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та правом взяти участь у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

01.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Кіровоградобленерго", правонаступником якого є ПрАТ "Кіровоградобленерго" відповідно до п. 1.1. Статуту (а.с. 99), його структурний підрозділ Світловодський район електричних мереж (надалі - Постачальник) та СП ТОВ "Світловодськпобут" (надалі - Споживач) укладено договір № 42 про постачання електричної енергії (надалі - Договір), відповідно до якого Постачальник зобов'язався продати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач зобов'язався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно умов цього Договору.

У пункті 2.3.3 Договору сторони узгодили, що Споживач повинен оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків до Договору "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до Додатку № 1 до Договору "Порядок розрахунків" розрахунковим вважається період з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника.

Згідно пункту 2 Додатку № 1 до Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про використану електричну енергію" за показами розрахункових засобів обліку в точках обліку, перелік яких надано в п. 7 Додатку до Договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Субспоживач узгоджує "Акт про використану електричну енергію" з основним споживачем.

Відповідно до пункту 8 Додатку № 1 до Договору споживач самостійно на протязі 5 операційних днів після дати отримання рахунку здійснює повний розрахунок за активну електричну енергію, фактично спожиту протягом розрахункового періоду, оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеню, індекс інфляції та інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 9 Додатку № 1 до Договору у разі несвоєчасного виконання розрахунків, обумовлених цим додатком, Постачальник електричної енергії здійснює нарахування на суму загального боргу пені у розмірі 0,8% за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Договір набрав чинності з дня підписання і укладається на строк до 31.12.2007. Сторони узгодили умову про те, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 Договору).

У даному випадку зазначений договір вважається продовженим на наступні календарні роки.

Сторони підписали Договір і Додатки до нього та скріпили їх печатками.

Господарський суд враховує положення статті 26 Закону України "Про електроенергетику", відповідно до якої споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. У Додатку № 3 до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (надалі Правила) викладено Типовий договір про постачання електричною енергією. Відповідно до положень абзацу 4 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно вимог статті 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами.

Відповідно до пункту 5.1. Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході розгляду спору судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем наданих позивачем послуг по поставці електричної енергії.

З наданих суду доказів випливає, що позивач взяті на себе зобов'язання виконував належним чином. Для оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії позивачем щомісячно виставлялись рахунки із зазначенням сум, належних до оплати, та строків їх оплати, зокрема за період з листопада 2016 року по січень 2018 року, які отримувались повноважними представниками Споживача, про що свідчать відповідні підписи (а.с. 36-56).

Водночас, згідно з платіжними дорученнями, які позивач додав до матеріалів справи (а.с. 87-95) вбачається, що Споживач несвоєчасно здійснював оплату за отриману електроенергію. Так відповідач прострочив оплату за жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, жовтень та листопад 2017 року.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами Договору, чим порушив п. 2.3.3 Договору та п. 8 Додатку № 1 до Договору, норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України, що слугувало підставою для нарахування позивачем пені в сумі 10288,39 грн за загальний період з 01.08.2017 по 31.07.2018.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторонами в пункті 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,8 % від суми боргу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Сума пені, 3% річних та сума індексу інфляції зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 10288,39 грн за загальний період з 01.08.2017 по 31.07.2018 з урахуванням оплат та норм статей 253, 254, 258 Цивільного кодексу України, частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

З огляду на вказане, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період для нарахування пені та здійснено розрахунок.

Відповідач розрахунок позивача не заперечив, власний контррозрахунок не подав.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку, що він є математично вірним та відповідає нормам чинного законодавства. У зв'язку із викладеним позовні вимоги про стягнення пені в сумі 10288,39 грн за загальний період з 01.08.2017 по 31.07.2018 заявлені правомірно та підлягають задоволенню господарським судом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому стаття 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи прострочення відповідачем строків оплати вартості електричної енергії, позивачем нараховано 3% річних за період прострочення з 01.11.2016 по 31.07.2018 в загальному розмірі 3403,91 грн та інфляційні втрати за період з 01.11.2016 по 31.07.2018 в загальній сумі 15219,07 грн.

Перевіривши розрахунок позивача господарський суд вважає його обґрунтованим, а тому позов в частині стягнення 3% річних в сумі 3403,91 грн та інфляційних втрат в сумі 15219,07 грн підлягає задоволенню.

За таких обставин, господарський суд задовольняє позов повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з спільного підприємства - товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Григорія Сковороди, 2-а, ) на користь приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25015, м. Кропивницький, бульвар Студентський, 15, , р/р 7555 в ПАТ "Перший інвестиційний банк", МФО 300506) заборгованість в сумі 28 911,37 грн, з яких: інфляційні втрати - 15219,07 грн, 3% річних - 3403,91 грн та пеня - 10288,39 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі - 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресами:

1) вул. Обсерваторна, 16, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500;

2) бульвар Студентський, 15 м. Кропивницький, 25015;

відповідачу за адресою: вул. Григорія Сковороди, 2-а, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500.

Дата складення повного рішення 21.01.2019.

Суддя Л.С. Вавренюк