ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.19 Справа № 917/1420/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Іванко Л.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченко Андрія Миколайовича, 04136, м.Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, ідент. код 14349442

до Фізичної особи - підприємця Кузнєцової Тетяни Леонідівни, АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1

про стягнення 70 635, 13 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченко Андрія Миколайовича до Фізичної особи - підприємця Кузнєцової Тетяни Леонідівни про стягнення 70635,13 грн., у тому числі: 13060 грн. - заборгованість з орендної плати за договором № 7-ПО оренди нежитлового приміщення від 25.05.2017 року, 13443,66 грн. - заборгованість з відшкодування спожитих комунальних послуг, 4552,43 грн. - пеня, 5224, - штраф, 385,77 грн. - 3% річних, 566,47 грн. - інфляційні, а також 1762,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за оренду приміщення.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2018 року даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

За ухвалою господарського суду від 15.11.2018р. дану позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

За ухвалою суду від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі № 917/1420/18. Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином.

Ухвала про відкриття провадження у справі вручена позивачу, що підтверджується поштовим повідомленням від 10.12.2018 р.

Надіслана відповідачу ухвала суду від 03.12.2018 року про відкриття провадження у справі, на адресу: АДРЕСА_1, повернулася до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.12.2018 року Фізична особа - підприємець Кузнєцова Т.Л. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у позовній заяві та у договорі оренди № 7-ПО від 25.05.2017 року зазначена адреса відповідача: АДРЕСА_1.

Іншої адреси відповідача матеріали справи не містять.

Отже, суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 03.12.2018 р. вважається врученою відповідачу.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч.2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між ПАТ "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід Банк" (орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Кузнєцовою Тетяною Леонідівною (орендар, відповідач) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 7-ПО від 25.05.2017р. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору орендодавець передає в строкове платне користування, а саме - в оренду нежитлові приміщення (банк) в житловому будинку, А-5, загальною площею 65,3 квадратних метрів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 з обладнанням згідно переліку, наведеного в Додатку № 1 до даного Договору (надалі - Приміщення), а орендар приймає в строкове платне користування Приміщення та зобов"язується сплачувати плату за оренду Приміщення в порядку і розмірі, визначених цим Договором.

За п. 5.1 цей Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.08.2019 року (включно).

Строк оренди приміщення починається з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Приміщення в оренду та діє до 31.08.2019 року (включно) (п.5.2 Договору).

В розділі 3 Договору визначено Орендну плату і порядок розрахунків за Договором. А саме, згідно п.3.2 Договору розмір місячної орендної плати за цим Договором становить 6530,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3.3 Договору орендна плата вноситься орендарем самостійно щомісячно, починаючи з дати підписання Акту приймання-передачі приміщення в оренду, в розмірі, який передбачений цим Договором в термін не пізніше 10 числа календарного місяця, за який вона вноситься, на підставі цього Договору.

Внесення орендної плати здійснюється шляхом переказу грошових коштів на рахунок орендодавця, вказаний в розділі 11 даного Договору.

Першим днем строку, за який орендар повинен вносити орендну плату за оренду приміщення, а також плату за спожиті орендарем у Приміщенні комунальні та експлуатаційні послуги є день підписання сторонами акта приймання-передачі Приміщення в оренду (п.3.5 Договору).

Відшкодування орендодавцю спожитих орендарем комунальних послуг та експлуатаційних витрат, пов"язаних з утриманням Приміщення, а саме: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, електропостачання, централізоване опалення, а також користування прибудинковою територією, вивезення побутових відходів, інші експлуатаційні витрати буде здійснюватися за рахунками, які є одночасно актами відшкодування витрат, що виписуються орендодавцем на підставі показань відповідних лічильників, встановлених у Приміщенні.

Орендар повинен оплатити виписаний і переданий рахунок на відшкодування спожитих орендарем комунальних послуг та експлуатаційних витрат, пов"язаних з утриманням Приміщення не пізніше 20 числа місяця, наступного за тим календарним місяцем, за який вноситься плата (п.3.6 Договору).

При цьому, Орендодавець за цим Договором зобов"язаний передати Приміщення в оренду Орендареві за актом приймання-передачі Приміщення в оренду "01" червня 2017 року (п.4.1.1 Договору).

Орендар за цим Договором - прийняти від Орендодавця за актом приймання-передачі Приміщення в оренду "01" червня 2017 року, своєчасно і в повному обсязі вносити плату за оренду Приміщення, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (п.4.2.1, 4.2.3).

Згідно п.8.1 Договору за невнесення (несвоєчасне внесення) платежів за даним Договором Орендар сплачує Орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

За п.8.2 Договору, якщо прострочення платежів за даним Договором перевищує 60 календарних днів, Орендар зобов"язаний сплатити Орендодавцю штраф у розмірі 10% місячної орендної плати, що відповідає розміру орендної плати за місяць, в якому виникло прострочення Орендної плати за цим Договором.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв нежитлові приміщення (банк) в житловому будинку, А-5, загальною площею 65,3 квадратних метрів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, з обладнанням. Факт передачі Приміщення Орендодавцем в оренду Орендареві підтверджено двостороннє підписаним актом приймання-передачі приміщення в оренду від 01 червня 2017р.

Таким чином, позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі. Натомість, відповідач, за твердженням позивача господарсько-договірні зобов"язання в частині сплати орендної плати та коштів на відшкодування спожитих ним комунальних послуг та експлуатаційних витрат, пов"язаних з утриманням приміщення, не виконує.

За період з травня по 06 листопада 2018 року заборгованість відповідача з орендної плати склала 13060 грн.

Заборгованість з відшкодування спожитих комунальних послуг - 13443,66 грн.

Листами № 19-11-б.б/1978 від 11.04.2018 року та № 19-11-б.б/4313 від 03.08.18 позивач звернувся до відповідача із вимогою щодо погашення заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення.

Проте, відповідач заборгованість не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Як зазначає позивач, в порушення договірних зобов"язань відповідач не сплатив 13060 грн. з орендної плати та 13443,66 грн. - заборгованість з відшкодування спожитих комунальних послуг. Відповідач доказів в спростування вказаного суду не надав.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з травня по 6 листопада 2018 року в сумі 13060 грн. та 13443,66 грн. заборгованості з відшкодування спожитих комунальних послуг нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на умови п.п.8.1, 8.2 Договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 4552,43 грн. (за період з 11.05.2018 по 05.11.2018 року) та штраф в розмірі 5224 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17 та від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Відповідач не сплатив своєчасно та повністю орендну плату та відшкодування комунальних послуг, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. Доказів сплати боргу чи аргументованих заперечень проти вимог позивача відповідач не подав.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 4552,43 грн. пені та 5224 грн. штрафу.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми 385,77 грн. - 3% річних та 566,47 грн. - інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо орендної плати, вимога позивача в частині стягнення 385,77 грн. - 3 % річних та 566,47 грн. - інфляційних обгрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В даному випадку відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобов'язань.

Отже, позов задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кузнєцової Тетяни Леонідівни (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (04136, м.Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, ідент. код 14349442) 13060 грн. - заборгованість з орендної плати, 13443,66 грн. - заборгованість з відшкодування спожитих комунальних послуг, 4552,43 грн. - пені, 5224, - штраф, 385,77 грн. - 3% річних, 566,47 грн. - інфляційні, 1762,00 грн. судових витрат.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 14.01.2019 року

Суддя Іванко Л.А.