ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" січня 2019 р. Cправа № 902/864/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, м. Вінниця

до: Виконавчого комітету Вінницької міської ради, м. Вінниця

про скасування державної реєстрації права власності

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 у приватній квартирі спільної (сумісної або часткової) власності за адресою АДРЕСА_1, яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.01.2000 р. належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_2 (бабця) та членам її родини ОСОБА_3 (дід), ОСОБА_6 (тітка), ОСОБА_4 (мати), ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н від 28.12.2018 р. (вх.канц. № 911/18 від 28.12.2018 р.) суд дійшов до висновку про відмову в її прийнятті з огляду на наступне.

За приписами ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

При цьому, зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 р. № 9-зп слідує, що не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, зокрема її вступної частини та тексту заяви, позивачем визначено: Фізичну особу - ОСОБА_1.

Однак доказів того, що ОСОБА_1 являється суб'єктом підприємницької діяльності не надано.

При цьому, спір у даній справі враховуючи зміст заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань стосується приватизації державного житлового фонду, а саме, квартири, яка за твердженням позивача, була приватизована відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" без його згоди, оскільки на момент приватизації останній був неповнолітнім.

Таким чином, позивачем у даному позові є фізична особа-громадянин без наявності у останнього статусу фізичної особи - підприємця на момент виникнення спірних правовідносин та предметом позову є спір про приватизацію державного житлового фонду.

В свою чергу, приписами п. 2, ч. 1, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, якщо справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Зважаючи на вказане, виходячи з аналізу суб'єктного складу, надаючи правову оцінку позову, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.6 ст.175 ГПК України).

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку, що вказаний спір віднесений до юрисдикції загальних судів.

Дійшовши висновку про відмову у прийнятті позовної заяви суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Здійснення правосуддя судом, встановленим законом, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом норм, що регулюють його діяльність. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Занд проти Австрії", Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що посилання у позові на законодавство, що регулює відносини з приватизації та визначення даного позову "господарчим", не говорить про те що даний спір із визначеними позивачем вимогами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відмова господарського суду в прийнятті даної позовної заяви не суперечить ч.3 ст. 124 Конституції України, оскільки це не позбавляє позивача права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб і в порядку встановленому Конституцією України та законами України, зокрема подання відповідної позовної заяви до суду іншої юрисдикції в порядку цивільного судочинства з врахуванням суб'єктного складу сторін та змісту заявлених вимог.

Згідно із ч. 3 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі, не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви, постановлюється ухвала. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановляння в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу..

Відповідно до ч.4 ст.175 ГПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

При цьому, на виконання вимог ч. 6 ст. 175 ГПК України, суд вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_1, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду, як суду першої інстанції (справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства).

Керуючись ст. ст. 4, 20, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 232-235, 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. У відкритті провадження у справі № 902/864/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про скасування державної реєстрації права власності відмовити.

2. Позовну заяву б/н від 28.12.2018 р. (вх.канц. № 911/18 від 28.12.2018 р.) на 2-х аркушах разом з матеріалами на 5-и аркушах повернути позивачу.

3. Копію позовної заяви б/н від 28.12.2018 р. (вх.канц. № 911/18 від 28.12.2018 р.) долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

4. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

5. За приписами п.7 ч.1 ст.255 ГПК України ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-Західного апеляційного господарського суду.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (позивачу з матеріалами позовної заяви б/н від 28.12.2018 р.).

Дата складання повного тексту ухвали 02.01.2019 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - АДРЕСА_2.

3 - відповідачу - вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050.