РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2019Справа № 910/12662/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" (01023, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20; ідентифікаційний код 00158652)

до Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77; ідентифікаційний код 00158592)

про стягнення 800 000, 00 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" про стягнення 800 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем в порушення умов договору про надання позики від 06.03.2015 № 2015/3/1 не було повернуто надані кошти в розмірі 800 000,00 грн., у зв'язку з цим у останнього виникла заборгованість перед позивачем, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" залишено без руху, позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

05.10.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла від позивача заява про усунення недоліків, в якій було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 21.11.2018.

19.11.2018 до Господарського суду надійшли клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/12662/18 призначено на 12.12.2018.

05.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про визнання позову.

Судове засідання 12.12.2018 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 справу призначено до розгляду на 16.01.2019.

У судову засідання представники сторін не з'явились про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

До суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 16.01.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2015 між Публічним акціонерним товариством товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" (далі - позикодавець) та Публічним акціонерним товариством "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" (далі - позичальник) був укладений договір позики № 2015/3/1 за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову позику, а останній зобов'язується використовувати її за цільовим призначенням і повернути у визначений даним договором строк.

Відповідно до п. 1.3. повернення поворотної безвідсоткової фінансової позики здійснюватиметься виключно грошовими коштами.

Мета надання позики позичальнику: для власних потреб позичальника (п. 2.1. договору).

Пунктами 3.1.та 4.1. передбачено, що сума позики за договором становить 800 000, 00 грн. Позика надається шляхом зарахування (внесення) коштів на розрахунковий рахунок позивальника.

Згідно п. 5.1. позичальник зобов'язаний повернути суму позики до 06 лютого 2016. Позика може бути погашена достроково.

Сума позики вказана у п. 3.1. даного договору повертається шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позикодавця (п. 6.1. договору).

За умовами пункту 7.1. даний договір є укладеним з моменту отримання грошових коштів на рахунок позичальника і діє протягом строку виконання сторонами своїх зобов'язань.

Сума позики вважається повернутою при перерахуванні на рахунок позикодавця суми позики (п. 7.2. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору сторони за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань несуть відповідальність згідно чинного в Україні зобов'язання.

Позивач вказує, що на виконання умов договору, зокрема, його п. 4.1. позикодавцем було перераховано на розрахунковий рахунок позичальника кошти в розмірі 800 000, 00 грн.

Проте, позичальником в порушення взятих на себе зобов'язань, у строк обумовлений договором кошти в розмірі 800 000,00 грн. повернуті не були, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем,

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 та 2 статті 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 193 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відтак, наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 00000233 від 06.03.2015 підтверджується факт надання позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги за договором № 2015/3/1 від 06.03.2015 на суму 800 000, 00 грн.

В той час, докази повернення позики на користь Публічного акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, 05.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача (підписана Головою правління Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" М.Я. Вархола) в якій останній визнав позов.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосується предмета доказування.

Частиною 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Отже, з огляду на викладене вище, оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання та не спростував заявлених позовних вимог, при тому визнав позов, то за таких підстав суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови договору про надання позики № 2015/3/1 від 06.03.2015 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення суми заборгованості в розмірі 800 000, 00 грн. підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню об'єктів газової промисловості "Укргазпроект" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77; ідентифікаційний код 00158592) на користь Публічного акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" (01023, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20; ідентифікаційний код 00158652) 800 000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.01.2019

Суддя Д.О. Баранов