ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду

"02" січня 2019 р. Справа№ 42/254

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Михальської Ю.Б.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденграунд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011(повний текст складено 21.11.2011)

у справі № 42/254 (головуючий суддя Паламар П.І., судді: Любченко М.О., Підченко Ю.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Меджестік", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Сведбанк", м. Київ

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 у справі № 42/254 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Меджестік" задоволено частково; визнано недійсними іпотечні договори №№14/42353/Н-150206/І, 15/42353/Н-150206/І від 18.05.2007, укладені між публічним акціонерним товариством "Сведбанк" як правонаступником акціонерного комерційного банку "ТАС-комерцбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Меджестік"; стягнуто з публічного акціонерного товариства "Сведбанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Меджестік" 56,67 грн витрат по оплаті державного мита, 157,33 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процес; у позові в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2011 у справі № 42/254 рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 залишено без змін, а апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Меджестік" та публічного акціонерного товариства "Сведбанк" - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.02.2012 у справі № 42/254 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сведбанк" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду та рішення Господарського суду міста Києва залишено без змін.

Не погодившись з рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденграунд» (особа, яка не є учасником справи) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати оскаржуване рішення частково та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в частині визнання недійсними іпотечних договорів № 14/42353/Н-150206/I та 15/42353/Н-150206/І від 18.05.2007 року укладених між ТОВ «Меджестік» та АКБ «ТАС-Комецбанк».

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 27.12.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Михальська Ю.Б., Чорногуз М.Г.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені ст. 258 ГПК України. Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденграунд» відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 у справі № 42/254, яке обґрунтовано тим, що ТОВ «Голденграунд» не було ні повідомлено про розгляд справи ні залучено до участі у даній справі.

Розглянувши подане клопотання, керуючись ст. 119 ГПК України, суд визнав його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Тобто частиною 1 статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Частиною 1 статті 17 ГПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами частин 1, 2 статті 272 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується. Тобто стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Отже, зважаючи на вимоги ст.ст. 254, 261, 272 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов'язки і яке вже було переглянуто судом апеляційної та касаційної інстанції і залишено без змін, може звернутися з відповідною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. Така правова позиції викладена у постанові Верховного Суду від 06.08.18р. по справі № 910/14369/16.

При цьому колегія суддів вважає, що за змістом статей 254,272 ГПК України вбачається, що право апеляційного оскарження мають зокрема особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках. Тобто судове рішення, що оскаржується, завдає їм шкоди, яка виражається в несприятливих для них наслідках (позбавляє права на майно, створює обов'язки). Адже такі випадки можуть мати місце за умови, якщо незалучення осіб до участі у справі відбулося через свідоме замовчування чи приховування деяких фактів учасниками справи, а відповідно - відсутності у суду можливості їх перевірити або внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується його прав та інтересів, оскільки судом визнано недійсними Іпотечних договорів, якими було забезпечено виконання зобов'язань ТОВ «Меджестік» за Кредитним договором № 6/42353/Н-191206/К від 18.05.2007р., залишивши єдиним забезпечення - іпотеку майнового поручителя ТОВ «Голденграунд». При цьому, ТОВ «Голденграунд» не було повідомлено про розгляд даної справи та не було залучено до участі у справі, в той час, як на думку апелянта, рішення суду навіть не опосередковано, а прямо стосується його прав та інтересів.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ТОВ «Голденграунд» зазначає, що йому стало відомо про існування оскаржуваного рішення з листа ПАТ «РВС БАНК», в якому останій повідомив, що ПАТ «Омега Банк» (правонаступник Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ВАТ «Сведбанк») було передано Публічному акціонерному товариству «Перехідний Банк «РВС Банк» ( після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «РВС БАНК») свої активи та права, в тому числі і право вимоги за Кредитним договором № 6/42353/Н-191206/К від 18.05.2007р. та договорами укладеними на забезпечення вказаного Кредитного договору.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Слід зазначити, що встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ilhan v.Turkey» зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Новим процесуальним кодексом, якій набув чинність 15.12.2017р, особі, яка не брала участь у справі надано право на апеляційне оскарження рішення, зокрема, і після закінчення апеляційного розгляду (ст. 272 ГПК України). При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на таку особу поширюється виключення із правила спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення для поновлення строку на апеляційне оскарження ( п.1 ч.2 ст. 261 ГПК України). Встановлюючи такі можливості оскарження судового рішення для осіб, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, інтереси та обов'язки, законодавець мав на меті виправлення судової помилки, яка може статись в наслідок не залучення до участі у справі особи, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та обов'язки.

Колегія суддів оцінюючи обставини, що перешкоджали апелянту здійсненню процесуального права на оскарження, виходячи з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження, дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог статті 262 Господарського процесуального кодексу України судова колегія визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у справі № 42/254, та визнає клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги - обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Керуючись статтями 42, 121, 169, 170, 234, 235, 258, 262, 263, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденграунд» про поновлення строку на подання апеляційної скарги - задовольнити.

2. Відновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Голденграунд» строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 у справі № 42/254.

3. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденграунд» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 у справі № 42/254.

4. Зупинити дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 у справі № 42/254.

5. Запропонувати сторонам надати відзив на апеляційну скаргу на протязі п'яти днів, з моменту отримання ухвали. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Відзив має бути оформлений з дотриманням вимог ст. 263 ГПК України.

6. Апелянт має право подати до суду відповідь на відзив, протягом п'яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Копія відзиву (відповіді на відзив) та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву (відповіді на відзив) до суду.

7. Розгляд справи №42/254 призначити на 25.01.2019. Судове засідання відбудеться об 12 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А Зал №10 (2 поверх).

8. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження до відома.

9. Попередити учасників справи, що заяви, клопотання і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 207 ГПК України. Згідно з ч. 2 ст. 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються тільки в письмовій формі.

Всі документи та письмові докази подаються виключно через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1, літера А (І поверх).

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

Ю.Б.Михальська