ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2304/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Тодорові А.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 директор;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 будівельного кооперативу Вимпел-18 про стягнення 161163,65грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Теплопостачання міста ОСОБА_2 звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 будівельного кооперативу Вимпел-18 про стягнення 192163,65грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії №4101 від 01.11.2016р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2018р. відкрито провадження у справі №916/2304/18, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.11.2018р. о 11:20.

В підготовчому засіданні від 13.11.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 04.12.2018р. о 10:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.11.2018р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 04.12.2018р. о 10:30.

В підготовчому засіданні від 04.12.2018р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій, у звязку із частковим погашенням відповідачем боргу у сумі 21000,00грн., просить стягнути з відповідача залишок заборгованості у сумі 171163,65грн.

В підготовчому засіданні від 04.12.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 18.12.2018р. о 11:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2018р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 18.12.2018р. о 11:40.

В підготовчому засіданні від 18.12.2018р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій, у звязку із частковим погашенням відповідачем боргу у сумі 10000,00грн., просить стягнути з відповідача залишок заборгованості у сумі 161163,65грн.

В підготовчому засіданні від 18.12.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 10.01.2019р. о 10:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 10.01.2019р. о 10:00.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

В підготовчому засіданні від 10.01.2019р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.01.2019р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 17.01.2019р. о 10:00.

В судовому засіданні від 17.01.2019р. було оголошено про початок розгляду справи по суті.

В судовому засіданні від 17.01.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2304/18.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01.11.2006р. між Комунальним підприємством «Теплопостачання міста ОСОБА_2» (позивач, «Теплопостачальна організація») та ОСОБА_3 будівельним кооперативом Вимпел-18 (відповідач, Споживач) було укладено договір №4101 на постачання теплової енергії (далі договір) відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, встановленими договором (розділ 1 договору).

Відповідно до п.2.1. договору теплова енергія постачається Споживачу в приміщення житлового будинку за адресою вул. Ак. Корольова, 21/1 на опалення згідно витрат теплоносія G=3,2т/год та на гаряче водопостачання в обсягах згідно додатку №1 до договору.

Згідно п.п. 6.1., 6.2., 6.4. договору сторони встановили, що розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації по тарифу 179,12грн. за 1Гкал, діючому на момент укладення договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.п.10.1., 10.4. договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2007р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Між сторонами були підписані додаток №1 до договору №4101 від 01.11.2006р. „Обсяги постачання теплової енергії Споживачу та додаток №2 до договору №4101 від 01.11.2006р. „Умови припинення подачі теплової енергії.

У зв'язку із встановленням приладу обліку теплової енергії між сторонами було укладено додаткову угоду до договору №8 від 01.10.2016р.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, він надавав відповідачу теплову енергію, що підтверджується наданими до позовної заяви копіями звітів за спожиту теплову енергію, однак в порушення у мов договору щодо своєчасної оплати наданих послуг, відповідач за отриману теплову енергію не розрахувався внаслідок чого за період з січня 2018р. по вересень 2018р. у нього виникла заборгованість у сумі 192163,65грн.

Під час розгляд справи відповідач здійснив часткову оплату заборгованості у сумі 31000,00грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями виписок по рахунку.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 161163,65грн. за період з січня 2018р. по вересень 2018р.

В судовому засіданні від 17.01.2019р. відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем за договором №4101 на постачання теплової енергії від 01.11.2006р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 01.11.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №4101 на постачання теплової енергії відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобовязався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, встановленими договором. Теплова енергія постачається відповідачу в приміщення житлового будинку за адресою вул. Ак. Корольова, 21/1 на опалення згідно витрат теплоносія G=3,2т/год та на гаряче водопостачання в обсягах згідно додатку №1 до договору.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу теплову енергію, однак в порушення умов договору щодо своєчасної оплати наданих послуг, відповідач за отриману теплову енергію не розрахувався внаслідок чого за період з січня 2018р. по вересень 2018р. у нього виникла заборгованість у сумі 192163,65грн.

На підтвердження надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії позивачем надані до матеріалів справи копії звітів за спожиту теплову енергію.

Згідно п.п. 6.1., 6.2., 6.4. договору в редакції додаткової угоди №8 від 01.10.2016р. розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі згідно рахунку-фактури та акту звіряння взаєморозрахунків на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації по тарифу для населення у розмірі 1245,336грн. за 1Гкал (з ПДВ) встановленого з 01.07.2016р. згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №956 від 09.06.2016р. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Станом на день подання позову до суду заборгованість відповідача становила 192163,65грн., однак під час розгляду справи відповідач частково розрахувався за надані послуги у сумі 31000,00грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями виписок по рахунку позивача.

Враховуючи викладене, станом на день розгляд справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 161163,65грн.

Доказів сплати залишку заборгованості у сумі 161163,65грн. станом на день розгляду справи відповідачем до суду не надано у звязку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 161163,65грн. за період з січня 2018р. по вересень 2018р. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 будівельного кооперативу Вимпел-18 про стягнення 161163,65грн. за період з січня 2018р. по вересень 2018р. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2417,45грн. покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, згідно ст. 129 ГПК України.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3182,46грн., тоді як судовий збір за подання даної позовної заяви про стягнення 192163,65грн. становить 2882,45грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, позивач має право звернутися до суду з клопотанням про повернення судового збору, внесеного у більшому розмірі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 будівельного кооперативу Вимпел-18 про стягнення 161163,65грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_3 будівельного кооперативу Вимпел-18 (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 21/1, ) на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_2" (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, ) 161163/сто шістдесят одна тисяча сто шістдесят три/грн. 65коп. заборгованості, 2417/дві тисячі чотириста сімнадцять/грн. 45коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 18 січня 2019р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова