ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 січня 2019 року Справа № 915/1821/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон (54025, м.Миколаїв, пр.-т ОСОБА_1, буд.113/1, )

про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса (56429, Миколаївська обл., Доманівський р-н, с.Царедарівка, ) заборгованості за Договором купівлі-продажу №Нк-16/108 від 12.05.2016 у розмірі 26412,26 грн, з яких: 19801,54 грн основного боргу, 2430,37 грн пені, 2970,23 грн штрафу, 203,43 грн 3% річних та 1006,69 грн інфляційних втрат, -

в с т а н о в и в:

20.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н б/д (вх.№17246/18 від 20.12.2018) про видачу судового наказу про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса заборгованості за Договором купівлі-продажу №Нк-16/108 від 12.05.2016 у розмірі 26412,26 грн, з яких: 19801,54 грн основного боргу, 2430,37 грн пені, 2970,23 грн штрафу, 203,43 грн 3% річних, 1006,69 грн інфляційних втрат.

Як на підставу заяви заявник посилається на неналежне виконання Приватним сільськогосподарським підприємством ім.Щорса умов Договором купівлі-продажу №Нк-16/108 від 12.05.2016.

У відповідності до п.3) ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім суми основного боргу Товариством з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон заявлено до стягнення вимоги про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса 2430,37 грн пені, 2970,23 грн штрафу, 203,43 грн 3% річних, 1006,69 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже згідно норм ст.230 ГК України вимога про стягнення пені є вимогою про стягнення штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, а самі пеня та штраф є видом забезпечення виконання зобовязання та відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Частиною 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з боржника пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Зазначені вимоги мають розглядатись у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав та періодів нарахування.

Враховуючи, що заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п.3) ч.1 ст.152 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч.1 ст.148, п.3) ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон у видачі судового наказу про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса заборгованості за Договором купівлі-продажу №Нк-16/108 від 12.05.2016 у розмірі 26412,26 грн, з яких: 19801,54 грн основного боргу, 2430,37 грн пені, 2970,23 грн штрафу, 203,43 грн 3% річних, 1006,69 грн інфляційних втрат.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ГПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.01.2019.

Суддя М.В.Мавродієва