У Х В А Л А

15 січня 2019 року Справа № 913/540/18

Провадження №1/913/540/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 1518267 грн. 35 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Романенко Т.М.

В засіданні брали участь:

від позивача не викликався;

від відповідача не викликався;

Суть спору: про стягнення 904703 грн. 67 коп. боргу за спожиту активну електроенергію, 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 121917 грн. 97 коп. 3% річних та 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань за договором про постачання електричної енергії від 01.03.2013 № 21-2 (з урахуванням заяви позивача від 21.11.2018 № 08/04-16 про збільшення позовних вимог).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Так, ТОВ Луганське енергетичне обєднання звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради про стягнення 904703 грн. 67 коп. боргу за спожиту активну електроенергію, 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 109571 грн. 66 коп. 3% річних та 310494 грн. 66 коп. інфляційних нарахувань за договором про постачання електричної енергії від 01.03.2013 № 21-2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем п. 7.9 вказаного договору та п. 8 додатку до нього Порядок розрахунків, за якими розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків та пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

У звязку з порушенням вказаного строку оплати за споживачем виникло прострочення грошових зобовязань та нараховані додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України.

Зокрема, 398064 грн. 49 коп. інфляційних нарахувань заявлені за прострочення сплати боргу за активну електроенергію, спожиту з вересня 2015 року по червень 2018 року та нараховані за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року;

- 121917 грн. 97 коп. 3% річних заявлені за прострочення сплати боргу за активну електроенергію, спожиту з вересня 2015 року по червень 2018 року, та нараховані за період з 02.12.2017 по 31.10.2018;

- 93581 грн. 22 коп. є заборгованістю за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у травні 2018 року червні 2018 року, серпні 2018 року.

Також, позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог в частині інфляційних нарахувань за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року до 398064 грн. 49 коп. та 3% річних за період з 02.12.2017 по 31.10.2018 до 121917 грн. 97 коп., яка судом прийнята та долучена до справи.

У відзиві на позовну заяву за листом від 21.11.2018 № 20/3403 відповідач визнає основну заборгованість у сумі 998284 грн. 89 коп., в частині 3% річних та інфляційних нарахувань заперечує з посиланням на Закон України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств- виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, оскільки Комунальне підприємство Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради зареєстроване й здійснює фактичну господарську діяльність у місті Рубіжне Луганської області, а тому підпадає під дію вказаного Закону.

У відповіді на відзив за листом від 03.12.2018 № 08/04-18 позивач відхиляє заперечення відповідача в частині 3% річних та інфляційних нарахувань з посиланням на положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України де зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних за своєю правовою природою не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Ухвалою від 11.12.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

У той же час, як свідчать зміст відзиву та відповіді на відзив, учасниками справи не приділено уваги питанню обґрунтованості позову в частині вимог про стягнення 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії (за період з травня по червень 2018 року, серпень 2018 року), які є за своєю правовою природою штрафними санкціями, та дією Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII про мораторій на нарахування та стягнення штрафних санкцій відповідним субєктам.

За таких обставин позивачу слід надати відповідні пояснення, а також відповідачу щодо віднесення його підприємства до субєктів, на яких розповсюджується дія Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII з огляду на визначення законодавцем району проведення АТО та переліку відповідних населених пунктів, що слід обґрунтувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 216, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Розгляд справи по суті відкласти на 07 лютого 2019 року, 11 год. 00 хв., яке відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 5, 1-й поверх, зала судового засідання № 109.

2. Позивачу подати нормативне обґрунтування позову в частині вимог про стягнення 93581 грн. 22 коп. плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, які є за своєю правовою природою штрафними санкціями, та дією Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII про мораторій на нарахування та стягнення штрафних санкцій.

3. Відповідачу нормативне обґрунтування доводів, наведених у відзиві, щодо віднесення підприємства до субєктів, на яких розповсюджується дія Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII, з огляду на визначення законодавцем району проведення АТО та переліку відповідних населених пунктів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.01.2018 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М.Зюбанова