СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа № 917/912/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М. , суддя Гетьман Р.А.

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Коломийської приватної виробничо-торгової фірми Колоінвест (вх.№1276П/1-43) на рішення господарського суду Полтавської області від 24.10.2018 у справі №917/912/18 (суддя Бунякіна Г.І., повний текст рішення складено 02.11.2018),

за позовом Коломийської приватної виробничо-торгової фірми Колоінвест, Івано-Франківська область, м. Коломия,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта, м. Полтава,

про стягнення 52594,14 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Коломийська приватна виробничо-торгова фірма Колоінвест, звернулася до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта про стягнення 52594,14 грн., з яких 39072,00 грн. розмір матеріальних збитків по факту пошкодженого орендованого майна (нежитлове приміщення загальною площею 180 кв. м на першому поверсі гастроному Верховина, що за адресою: м. Коломия Івано-франківської області, вул. Січових Стрільців, яке орендував відповідач до 11.04.2018р. за умовами договору №2 оренди нежитлового приміщення від 02.05.2015р., 1600,56 грн. сума витрат позивача на виготовлення кошторису на ремонтно-відновлювальні роботи, 11921,58 грн. розмір орендної плати за 11 днів квітня 2018 року (з 01.04.- дата закінчення дії договору по 11.04 дата передачі за актом орендованого майна) за прострочку повернення орендованого приміщення.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.10.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта на користь Коломийської приватної виробничо-торгової фірми Колоінвест 5418,90 грн. розмір орендної плати за користування нежитловим приміщенням за умовами договору оренди № 2 від 02.05.2015 р. за період з 01.04.2018 р. - дата закінчення дії договору по 11.04.2018 р. дата передачі орендованого майна за актом прийому-передачі (не включно) та 181,54 грн. судового збору. Відмовлено у позові в частині стягнення 39072,00 грн. матеріальних збитків по факту пошкодженого орендованого майна (нежитлове приміщення загальною площею 180 кв. м на першому поверсі гастроному Верховина, що за адресою: м. Коломия Івано-франківської області, вул. Січових Стрільців, яке орендував відповідач до 11.04.2018 р. за умовами договору № 2 оренди нежитлового приміщення від 02.05.2015 р., 1 600,56 грн. витрат позивача на виготовлення кошторису на ремонтно-відновлювальні роботи та 6 502,68 грн. орендної плати за 11 днів квітня 2018 року (з 01.04.2018 р. дата закінчення дії договору по 11.04.2018 р. дата передачі за актом орендованого майна) за прострочку повернення орендованого приміщення. Повернуто позивачу оригінали плану будівлі по вул. С. Стрільців, 44, літера А, у м. Коломия, оціночного акта та експлікації до плану вказаної будівлі (Справа на магазин Верховина в м. Коломиї по вул. С. Стрільців, 44, фірма Колоінвест).

Коломийська приватна виробничо-торгова фірма Колоінвест зі вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, так як зроблені судом висновки, на яких базується рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 24.10.2018 у справі №917/912/18 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що підписаний з боку відповідача ОСОБА_1 прийому-передачі орендованого майна засвідчує місце пошкодження орендованого майна та вину відповідача у нанесенні збитків.

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано наявність в орендованому приміщенні електрокотла.

Також вважає помилковою позицію суду першої інстанції при нарахуванні орендної плати за 10 днів прострочки за повернення орендованого приміщення.

Згідно витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Полтавської області від 24.10.2018 у справі №917/912/18 та призначено її до розгляду на 14.01.2019.

27.12.2018 позивач подав відзив на апеляційну скаргу (вх.№2800), в якому вважає її безпідставною та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2015 між Коломийської приватної виробничо-торгової фірми Колоінвест (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Нова Пошта (орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення (а.с. 12-14), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в платне тимчасове користування на умовах оренди нежитлове приміщення загальною площею 180 м. кв. за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, 1-й поверх гастроному Верховина для використання в якості призначення Нова пошта (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору термін оренди 2 роки 11 місяців з дати підписання сторонами Акта прийому-передачі орендованого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

01.05.2015 сторонами вказаного договору було підписано Акт прийняття-передачі нежитлового приміщення за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, 1-й поверх гастроному Верховина (а.с. 15). Відповідно до вказаного акта приміщення передане у належному стані, придатному для цільового використання.

11.04.2018 сторонами договору оренди № 2 від 02.04.2015 було підписано Акт приймання-передачі нежитлового приміщення загальною площею 180 м. кв. за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, 1-й поверх гастроному Верховина (а.с. 16), відповідно до якого вказане майно повернуто орендодавцю.

Крім того, у вказаному акті орендодавцем зазначено наступні зауваження:

Виявлені пошкодження приміщення:

1. Впали потолки в коридорі в туалеті в котельні;

2. Не працює система опалення, виведено з ладу електрокотел та батареї опалення;

3. На вході в приміщення відпала плитка в площі 2 кв.м.

02.05.2018 року Коломийською ПВТФ Колоінвест та представником будівельної організації, за відсутності уповноваженої особи ТОВ Нова Пошта було складено Акт встановлення вищезазначених пошкоджень орендованого майна ТОВ Нова Пошта, до якого додано кошторис на ремонтно-відновлювальні роботи (а.с. 18-31).

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 39072,00 грн. матеріальних збитків у звязку з пошкодженням орендованого майна (нежитлове приміщення загальною площею 180 кв. м на першому поверсі гастроному Верховина, що за адресою: м. Коломия Івано-франківської області, вул. Січових Стрільців, яке орендував відповідач до 11.04.2018 за умовами договору № 2 оренди нежитлового приміщення від 02.05.2015, та 1 600,56 грн. витрат позивача на виготовлення кошторису на ремонтно-відновлювальні роботи.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача у даній справі 11 921,58 грн. орендної плати за 11 днів квітня 2018 року (з 01.04.2018 (дата закінчення дії договору) по 11.04.2018 (дата повернення орендованого майна за відповідним актом).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків за пошкодження орендованого майна, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено спричинення йому матеріальних збитків з вини відповідача.

Судом зазначено, що з наданої позивачем документації не можливо зробити висновок щодо належності пошкодженого майна до предмету договору оренди.

Задовольняючи частково вимогу позивача про стягнення орендної плати, суд зазначив, розрахунок позивача є невірний та відповідно здійснив власний перерахунок.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 776 ЦК України).

Відповідно до п. 3.1 договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 02.04.2015 орендар зобовязується сумлінно дотримуватися норм та правил експлуатації, правил пожежної безпеки та технічного обслуговування орендованого майна, за умови передачі в оренду приміщення, що відповідає вимогам пожежної безпеки та іншого законодавства в залежності від його призначення та умов оренди.

Статтею 779 ЦК України визначено, що наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Частинами 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку відповідача як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Дана позиція викладена в постановах Верховного суду від 11.05.2018 у справі №912/1189/17 та від 16.10.2018 у справі №916/3162/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому, докази наявності таких умов повинні бути наведені позивачем у позовній заяві, оскільки, у відповідності до ст.ст. 13, 74 ГПК України, саме на нього покладений процесуальний обовязок доказування в цій частині.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, всупереч зазначеним нормам законодавства позивачем не доведено протиправності дій відповідача, наявності збитків, що виникли з вини останнього, а отже, і причинно-наслідкового звязку між ними.

Так, в обґрунтування позовних вимог Коломийською ПВТФ Колоінвест зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Нова Пошта в порушення прийнятих на себе зобовязань пошкодило майно, що є обєктом договору оренди нежитлового приміщення №2 від 02.04.2015 р., чим завдав позивачу матеріальних збитків.

Як доказ вищевказаного позивач надав Акт встановлення пошкоджень орендованого майна ТОВ Нова Пошта від 02.05.2018 року, відповідно до якого орендодавцем разом з представником будівельної організації, за відсутності уповноваженої особи ТОВ Нова Пошта, виявлено пошкодження приміщення, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44.

Також, в матеріалах справи міститься Кошторисна документація на ремонтно-відновлювальні роботи в приміщенні ПВТФ Колоінвест за адресою: вул. Січових Стрільців, 44, м. Коломия, Івано-Франківська область.

При цьому, відповідно до умов договору №2 від 02.04.2015 р. (п. 1.1) та Акта прийняття-передачі нежитлового приміщення від 01.05.2015 року Орендарю (ТОВ Нова Пошта) було передано в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, 1-й поверх гастроному Верховина, а не вся будівля.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що матеріалами справи не підтверджено факту пошкодження відповідачем майна, що перебувало в користуванні останнього за договором оренди нежитлового приміщення №2 від 02.04.2015 р., а надані позивачем ОСОБА_1 встановлення пошкоджень орендованого майна та Кошторисна документація на ремонтно-відновлювальні роботи не є належними доказами заподіяння відповідачем збитків Коломийській приватній виробничо-торговій фірмі Колоінвест внаслідок порушення умов вказаного договору оренди.

Також, обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків у даній справі, позивач посилається на пошкодження Товариством з обмеженою відповідальністю Нова Пошта системи опалення приміщення по вул. Січових Стрільців, 44 у м. Коломия, а саме електрокотла потужністю 9 Квт. марки ЕКОТЕП та батарей опалення марки 22К сталевих, 2 шт. розміром 1,2*0,6 м., 1 шт. розміром 1*0,8 м. та 2 шт. 0,8*0,6 м. Зазначені дані вказані, зокрема, в Акті встановлення пошкоджень орендованого майна ТОВ Нова Пошта від 02.05.2018 року.

При цьому, пунктом 6.1 договору № 2 від 02.04.2015 р. передбачено, що орендар зобовязується використовувати орендоване приміщення відповідно до його призначення та підтримувати його у справному стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Таким чином, інформація щодо обєкта оренди зазначається сторонами у відповідному договорі та акті прийому-передачі нерухомого майна.

Однак, у договорі оренди нежитлового приміщення № 2 від 02.04.2015 р. та Акті прийняття-передачі нежитлового приміщення від 01.05.2015 р. до вказаного договору відсутня інформація щодо передачі в користування Товариству з обмеженою відповідальністю Нова Пошта приміщення котельні та системи опалення орендованого приміщення.

Також, позивачем не надано доказів знаходження системи опалення, про пошкодження якої стверджує позивач, у нежитловому приміщенні загальною площею 180 м. кв. за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, 1-й поверх гастроному Верховина, що передане в користування відповідачу за умовами договору № 2 від 02.04.2015 р.

Крім того, пунктом 3.3 укладеного сторонами договору встановлено, що використання електронагрівальних приладів без погодження з Орендодавцем забороняється.

Вказаним підтверджується, що система опалення приміщення, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, не є складовою частиною обєкта оренди згідно з договором № 2 від 02.04.2015 р. Докази надання Коломийською ПВТФ Колоінвест погодження на користування електронагрівальними приладами в матеріалах справи також відсутні.

На підтвердження позовних вимог позивачем також надано до суду оригінали плану будівлі по вул. С. Стрільців, 44, літера А, у м. Коломия, оціночного акта та експлікації до плану вказаної будівлі.

Однак, відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 р. технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат відповідно до статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 554 "Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури".

На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти, які скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що надані позивачем документи щодо будівлі по вул. С. Стрільців, 44, літера А, у м. Коломия зазначеним вимогам до технічної документації, оформленої за результатами технічної інвентаризації нерухомого майна, не відповідають.

Крім того, з вищевказаної документації не вбачається за можливе зробити висновок щодо належності майна, про пошкодження якого зазначено в акті приймання-передачі приміщення від 01.04.2018 та акті встановлення пошкоджень орендованого майна за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44 від 02.05.2018 р., до предмета договору оренди № 2 від 02.04.2015.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на Акт здачі-приймання робіт, який начебто підтверджує встановлення саме в орендованому приміщенні пошкодженого електрокотла судова колегія оцінює критично. У вказаному акті вказано, що котел електричний ION-1/9 було встановлено в приміщенні за адресою м. Коломия, вул. С. Стрільців, 44, літера А, та з нього не вбачається, що його встановлено саме в орендованому приміщенні на 1-му поверсі. (т.1 а.с.92).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта на користь Коломийської приватної виробничо-торгової фірми Колоінвест збитків у звязку з пошкодженням орендованого відповідачем за договором оренди нежитлового приміщення № 2 від 02.05.2015 р. майна та витрат позивача на виготовлення кошторису на ремонтно-відновлювальні роботи.

Задовольняючи частково вимогу позивача про стягнення орендної плати за період з дати закінчення строку договору до моменту підписання акта прийому-передачі орендованого майна, суд зазначив про помилковість розрахунку позивача та відповідно здійснив власний перерахунок. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Отже, законодавство у сфері орендних правовідносин пов'язує припинення обов'язків орендаря будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) з фактом повернення об'єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 р. у справі №910/2597/14, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Також, вказаною нормою передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З аналізу змісту частини третьої статті 6 вбачається, що умови, визначені ч. 2 ст. 795 ЦК України є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

ОСОБА_1 приймання-передачі нежитлового приміщення загальною площею 180 м. кв. за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, 44, 1-й поверх гастроному Верховина, відповідно до якого вказане майно повернуто орендодавцю, було підписано сторонами 11.04.2018 року.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно з п. 6.1 договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 02.05.2015 р. орендар зобовязується сплачувати орендну плату в строки та на умовах даного договору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача орендної плати за користування обєктом оренди з дати закінчення строку договору до моменту підписання акта прийому-передачі орендованого майна.

Доказів на підтвердження неможливості використання орендованого майна у вказаний період чи ухилення позивача від прийняття приміщення після закінчення строку дії договору оренди відповідачем не надано.

Суд першої інстанції здійснив перерахунок заявленого позивачем розміру орендної плати, та зазначив, що підлягає стягненню з відповідача 5418,90 грн. (541,89 грн. (розмір орендної плати за 1 день) x 10 днів (з 01.04.2018 р. по 10.04.2018 р., не включаючи день підписання акта прийому-передачі).

З огляду на викладене та на те, що позивачем не доведено ухилення відповідача від обовязку щодо повернення речі, судова колегія вважає помилковими доводи апелянта що він має право вимагати від наймача сплати неустойки в розмірі подвійної плати за користування за час прострочки.

На твердження апелянта, що в тексті рішення господарського суду Полтавської області від 24.10.2018 на сторінці 2 в другому абзаці судом зазначено ПАТ «Нафтогаз», який немає причетності до даної справи, колегія суддів зазначає, що таке посилання суду є технічною опискою, яка не впливає на суть оскаржуваного рішення.

Колегія суддів, з урахуванням меж перегляду апеляційної скарги, зазначає, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи документами та зводяться до переоцінки обставин, викладених в рішенні суду.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 24.10.2018 у справі №917/912/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17.01.2019

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман