ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" січня 2019 р. Справа№ 5028/21/39б (16/186б/85б)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від боржника: ліквідатор Струць М.П. - посвідчення №1444 від 08.08.13

кредитор ОСОБА_3 особисто

від ОСОБА_3: ОСОБА_4 - ордер серії ЧН №052423 від 22.11.18

розглядаючи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 04.10.2018 року

у справі № 5028/21/39б (16/186б/85б) (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі

Чернігівської обласної дирекції

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой»

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 04.10.2018 року у справі № 5028/21/39б (16/186б/85б), серед іншого, задоволено частково клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Струця М.П. та ОСОБА_3 про призначення судової економічної експертизи, призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі в частині розгляду клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в частині кредиторських вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 04.10.2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Струцю М.П. та ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про призначення на стадії ліквідації банкрута судової економічної експертизи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О. Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання апеляційної скарги та призначено справу до розгляду на 22.11.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора банкрута та представника ТОВ «Інтранслогістик» надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 22.11.2018 року суддею Пантелієнком В.О. заявлено самовідвід у справі № 5028/21/39б (16/186б/85б), за наслідками розгляду якого ухвалою суду заяву судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі задоволено, відведено суддю Пантелієнка В.О. від розгляду справи №5028/21/39б (16/186б/85б), а справу передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2018 року, справа № 5028/21/39б (16/186б/85б) передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження дану справу та призначено справу до розгляду на 17.01.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшла заява про відвід судді Верховця А.А. від розгляду справи, яка мотивована наявністю обставин, які викликають у банка сумніви в об'єктивності та неупередженості даного складу суду.

ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні 17.01.2019 року проти поданої заяви заперечували.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Струць М.П. з приводу даної заяви поклався на розсуд суду.

Колегія суддів, розглянувши подану скаржником заяву про відвід судді Верхівця А.А., заслухавши позиції присутніх представників учасників провадження у справі, дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

При цьому, ч. 2 ст. 35 ГПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Частинами 2, 3 статті 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід зволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку.

В силу положень ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Із заяви апелянта вбачається та матеріалами справи підтверджується, що суддя Верховець А.А. брав участь при прийнятті постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2013 року, якою припинено провадження у справі № 5028/21/39б (16/186б/85б).

Як встановлено судом, приймаючи дану постанову та припиняючи провадження у справі, колегія суддів апеляційної інстанції виходила з того, що станом на день розгляду справи в суді першої інстанції зобов'язання боржника перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернігівської обласної дирекції припинилось у зв'язку із прощенням боргу. При цьому, судом було також взято до уваги, що постановою Правління ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» № п-59/3 від 29.03.2012 року банком була списана кредитна заборгованість боржника, чим фактично підтверджувалось прощення борг.

Таким чином, у постанові суду апеляційної інстанції від 02.04.2013 року колегією суддів, до складу якої входив суддя Верховець А.А., висловлено позицію щодо помилкового порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтрансавтострой» у зв'язку з безпідставністю вимог ініціюючого кредитора.

Разом з тим, постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2013 року скасовано, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 24.01.2013 року залишено в силі.

З цих підстав ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 року було задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відвід судді Верховця А.А. у даній справі.

Водночас, предметом перегляду даного апеляційного провадження є законність призначення судової економічної експертизи у справі під час розгляду клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в частині кредиторських вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке в свою чергу ґрунтується на факті списання банком заборгованості боржника за рахунок сформованого резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банку та припинення зобов'язання за власною волею кредитора шляхом звільнення (прощення) кредитором боржника від його обов'язків на підставі Постанови Правління ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» № п-59/3 від 29.03.2012 року.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Як встановлюють вказані принципи, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вказаних вище обставин, оскільки у скасованій постанові суду апеляційної інстанції від 02.04.2013 року колегією суддів, до складу якої входив суддя Верховець А.А., висловлено позицію щодо помилкового порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтрансавтострой» у зв'язку з безпідставністю вимог ініціюючого кредитора, а також досліджено питання списання кредитної заборгованості боржника на підставі постанови Правління ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» № п-59/3 від 29.03.2012 року та враховуючи наявність в матеріалах справи ухвали Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 року, якою було задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відвід судді Верховця А.А. у даній справі, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість вказаного судді при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про відвід судді Верховця А.А. у справі № 5028/21/39б (16/186б/85б).

Згідно ч. 2 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. у справі № 5028/21/39б (16/186б/85б) задовольнити.

2. Відвести суддю Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. від розгляду справи № 5028/21/39б (16/186б/85б).

3. Матеріали справи № 5028/21/39б (16/186б/85б) передати для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

Б.В. Отрюх