ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1617/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Аленіна О.Ю., Таран С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2018 р.

по справі № 916/1617/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" м. Одеса

до фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса

про стягнення 19 758,93 грн., -

суддя суду першої інстанції: Щавинська Ю.М.

час та місце постановлення ухвали: 10.10.2018 р., м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

повний текст складено та підписано: 16.10.2018 р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2018 р. по справі № 916/1617/18.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 252 ГПК України апеляційна скарга розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у матеріалах справи матеріалами.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В серпні 2018 р. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" м. Одеса звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса про стягнення штрафних санкцій в розмірі 12 906, 27 грн., та пені в розмірі 6852,66 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.10.2018 р. (суддя Щавинська Ю.М.) позов задоволено частково, стягнуто з фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Одеса пеню у сумі 3000 грн., штраф у сумі 6500,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Не погодившись з наведеним рішенням, фізична особа-підприємець Орлов Олександр Валерійовича м. Одеса оскаржив його до Південно-західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що між ним та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Одеса не було погоджено графік поставок додаткової кількості товару на 2018 рік, а, отже, не було погоджено і конкретний квартал 2018 року, в якому мала бути здійснена поставка.

Також фізична особа-підприємець Орлов Олександр Валерійович м. Одеса зазначає, що протягом 2018 р. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Одеса не надіслало йому жодної заявки на поставку товару за Специфікацією № 2, а тому відсутнє прострочення виконання ним його зобов'язань з постачання товару.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Одеса в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріли справи, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

07.11.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Одеса (замовник) та фізичною особою-підприємцем Орловим Олександром Валерійовичем (постачальник) укладено договір поставки від 07.11.2017 р. № ОД/НХ-17-1410НЮ.

Відповідно до умов цього договору фізична особа-підприємець передає у власність залізниці, а залізниця оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 3.1. даного договору кількість та асортимент товару визначається у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 5.1. договору визначено, що товар має бути поставлений в обсягах і в строки (періоди), які визначені графіком поставки.

За приписами п. 5.2 договору постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом, електронною поштою, листом за адресою: АДРЕСА_1) в межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки.

За умовами п. 5.3 договору, у разі відсутності письмової заявки замовника в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, постачальник самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов'язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу), визначеного графіком поставки.

Відповідно до п. 5.4. договору дострокове виконання обов'язку із поставки товару допускається виключно за погодженням сторін договору.

Товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника (65098, м. Одеса, вул. Степна, 2) на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010.

Пунктами 6.1., 6.4. договору встановлено, що замовник оплачує поставлений товар постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації.

Загальна сума по договору складає 341 094,12 грн., у тому числі ПДВ, в сумі 56 849,02 грн.

Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Положеннями п. 11.1. договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

Пунктом 11.3. договору передбачено, що постачальник за даним договором несе наступну відповідальність: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої в строк продукції.

Строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2017 р., а в частині виконання обов'язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору (п.16.2. договору).

На виконання умов договору між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Одеса та фізичною особою-підприємцем Орловим Олександром Валерійовичем підписано специфікацію № 1 до договору поставки від 07.11.2017 р. № ОД/НХ-17-1410НЮ.

На виконання умов договору, відповідачем було поставлено позивачу передбачений специфікацією № 1 товар, що підтверджується видатковою накладною від 29.11.2017 р. № 281.

26.12.2017 р. між сторонами по справі було укладено додаткову угоду № 1 до договору № ОД/НХ-17-1410НЮ, якою, у зв'язку із виробничою потребою, сторони домовились продовжити строк дії договору та ввести в дію специфікацію № 2 на загальну суму 64 531,32 грн.

Згідно вказаної додаткової угоди загальна сума договору склала 405 625,44 грн., а термін дії договору з моменту підписання до 31.12.2017 р. по специфікації №1, з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. по специфікації №2.

На виконання умов договору фізичною особою-підприємцем Орловим Олександром Валерійовичем м. Одеса було поставлено кавоварки у кількості 27 штук на суму 341 094,12 грн., що підтверджується видатковою накладною від 29.11.2017 р. № 281.

Проте, умови додаткової угоди від 26.12.2017 р. № 1 фізичною особою-підприємцем Орловим Олександром Валерійовичем м. Одеса виконано не було, кавоварки у кількості 7 штук на суму 64 531,32 грн. на момент звернення з позовом поставлені не були.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 наведеного Кодексу обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, в додатковій угоді від 26.12.2017 р. № 1 сторонами визначено термін дії договору з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р.

В порушення взятих на себе зобов'язань, фізична особа-підприємець Орлов Олександр Валерійович м. Одеса не здійснив поставку товару у строк, визначений додатковою угодою від 26.12.2017 р. № 1.

Відповідно до п. 11.3 договору поставки, у разі затримки поставки товару, або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожен день затримки.

За порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20 % від суми непоставленої в строк продукції.

Частиною 2 статті 625 цього Кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача пені та штрафу.

Також суд апеляційної інстанції, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, за відсутності доказів, підтверджуючих завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, враховуючи також, що позивачем не ставилося питання щодо виконання зобов'язання в натурі в повному обсязі, вважає висновок місцевого господарського суду щодо необхідності зменшення розміру пені до 3 000 грн. та штрафу до 6 500 грн. обґрунтованим та таким, що відповідає принципу верховенства права.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса, викладені в апеляційній скарзі, оскільки останні спростовуються матеріалами справи.

Отже, підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2018 р. по справі № 916/1617/18 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 267-282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2018 р. по справі № 916/1617/18 залишити без змін, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Орлова Олександра Валерійовича м. Одеса - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

С.В. Таран