ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. Справа№ 911/2285/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.10.2018

у справі № 911/2285/18 (суддя Бацуца В. М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд»

до Приватного акціонерного товариства «Меліоратор»

про забезпечення позову

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» звернулось до Господарського суду м. Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству «Меліоратор».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.10.2018 у справі №911/2285/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» №677 від 10.10.2018 про забезпечення позову повернуто без розгляду, у зв'язку з ненаведенням заявником пропозиції щодо зустрічного забезпечення та обґрунтування необхідності застосування кожного із заявлених ним заходів забезпечення щодо відповідача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин справи, які мають значення для справи, що призвело до прийняття незаконного рішення. Як стверджує апелянт, в контексті ч.3 ст.140 ГПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, мав можливість викликати особу, яка подала заяву для надання нею пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову або з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням, проте цього не зробив. Також у скарзі апелянт зосереджує увагу на тому, що ним до Господарського суду Київської області подано декілька позовних заяв до цього ж відповідача на загальну суму 800 000,00 грн, вимоги за якими ґрунтуються на невиконанні останнім зобов'язань за трьома договорами, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» та Приватним акціонерним товариством «Меліоратор». Зазанчена сума заборгованості відповідача значно перевищує розмір статутного капіталу відповідача, який становить 32 849,25 грн.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.10.2018 у справі

№ 911/2285/18 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.10.2018 у справі № 911/2285/18, відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2285/18, призначено розгляд апеляційної скарги на 10.01.2019. Приватному акціонерному товариству «Меліоратор» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач своїм правом, визначеним ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У судове засідання 10.01.2019 заявник та відповідач не з'явилися, своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності учасників справи, судова колегія, з урахуванням приписів ч. 12 ст. 270 ГПК України, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

За приписами ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2018 через відділ документообігу та діловодства Господарського суду Київської області від ТОВ «Центрбуд» надійшла заява № 677 від 10.10.2018 про забезпечення позову на підставі ст. 136 ГПК України, якою заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству «Меліоратор» або підлягають передачі або сплаті останньому і знаходяться у Приватного акціонерного товариства «Меліоратор» чи в інших осіб.

Заява обгрунтована тим, що заявник має намір подати до Господарського суду Київської області позов до Приватного акціонерного товариства «Меліоратор» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання за договором оренди №08-01.02.17 від 01.02.2017. Як зазначає заявник, вжиті ним заходи досудового врегулювання спору позитивного результату не дали, відповідач відповіді на претензію не надав, ухиляється від будь-яких переговорів з питань повернення боргу. У зв'язку з наведеним, заявник вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду та виконання в подальшому рішення суду.

Повертаючи вказану заяву позивачеві без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було дотримано вимог статей 136-140 ГПК України, а саме, не зазначено обґрунтування необхідності застосування кожного вищевказаного заходу забезпечення позову щодо вказаної особи, щодо якої особа просить їх застосувати, та взагалі не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області, та вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність правових підстав для повернення заяви у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 139 ГПК України.

За приписами статті 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3 ст. 128 ГПК України).

У статті 139 ГПК України законодавцем визначено вимоги до такої заяви. Так, зокрема передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити серед іншого, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому як вірно зазначив суд першої інстанції, ч. 4 ст. 139 ГПК України встановлено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як вже зазначалося, у заяві позивач просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству «Меліоратор» або підлягають передачі або сплаті Приватному акціонерному товариству «Меліоратор» і знаходяться у Приватного акціонерного товариства «Меліоратор» чи в інших осіб. Таким чином фактично позивачем запропоновано суду вжиття декількох заходів, які можуть бути застосовані судом до відповідача одночасно, або окремо один від одного за наявності правових підстав та з дотриманням встановленого ГПК України порядку.

Водночас будь-якого обґрунтування доцільності кожного із заходів забезпечення позову, заявлених до вжиття, як це передбачено п.4 ч. 1 ст. 139 ГПК України, позивач у заяві не навів, обмежившись лише загальним обґрунтуванням необхідності їх вжиття.

Крім того позивачем також не було виконано й вимоги п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки у своїй заяві, останнім не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, правомірно визнані судом першої інстанції такими, що виключають можливість прийняття вказаної заяви та розгляду її по суті.

Таким чином, на виконання приписів ч. 7 ст. 140 ГПК України, місцевий господарський суд обґрунтовано постановив ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову заявникові, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

Щодо доводів скаржника про позбавлення його можливості надати пояснення та докази, якими він обґрунтовує необхідність вжиття вказаних заходів і невиконання вимог ч. 3 ст. 140 ГПК України, колегія суддів зазначає, що виклик особи, що подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням згідно з ч.3 ст. 140 ГПК України, є правом господарського суду, а не його обов'язком, як помилково вважає апелянт.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обставини подання позивачем кількох позовів, їх сума та укладення між позивачем і відповідачем договорів, є обставинами, які заявник мав би викласти у своїй заяві, на виконання приписів ст. 139 ГПК України, проте як вбачається зі змісту поданої до суду першої інстанції заяви, посилань на зазначені обставини, вона не містить.

Крім того, відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Інші доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, обґрунтованості висновків, викладених судом в оскаржуваній ухвалі від 19.10.2018 у справі 911/2285/18 також не спростовують, а тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» у суду апеляційної інстанції відсутні.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу на те, що позивач не позбавлений права подати повторно заяву про забезпечення позову за умови дотримання ним вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту та порядку подання такої заяви.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбуд» на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.10.2018 у справі

№ 911/2285/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.10.2018 у справі № 911/2285/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2285/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.01.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська