ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Справа № 902/182/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідачів: не з'явився

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

ОСОБА_1: не з'явився

ОСОБА_2: не з'явився

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду Вінницької області від 22.08.2018 р. у справі №902/182/18, ухвалене суддею Банаськом О.О., повний текст складено 03.09.2018 р.

за позовом ОСОБА_3

до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод"

ОСОБА_5

ОСОБА_6

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, рішення загальних зборів товариства та скасування державної реєстрації змін до установчих документів

ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" до ОСОБА_5 та до ОСОБА_6 про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства від 10.02.2016 р., рішення загальних зборів товариства оформлених протоколом № 01-02/2016 від 10.02.2016 р. та скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 22.08.2018 р. у справі №902/182/18 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог, дійшов висновку що позивачем не надано суду доказів та не доведено, яким саме чином рішення загальних зборів товариства оформлені протоколом №01-02/2016 від 10.02.2016 р. та укладений між відповідачами 2, 3 договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства від 10.02.2016 р. порушують його права та законні інтереси.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Вінницької області від 22.08.2018р., ОСОБА_3 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 22.08.2018 р. та задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник стверджує, що рішення господарського суду Вінницької області від 22.08.2018 р. прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що позов підлягає задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 10.02.2016 р. та рішення загальних зборів учасників товариства від 10.02.2016 р. підлягають визнанню судом недійсними, виходячи з того, що відчужена частка в статутному капіталі не сформована в повному обсязі, порушено порядок скликання та проведення загальних зборів учасників товариства та оскаржуваним рішенням загальних зборів погоджено відчуження частки, яка повністю не сплачена.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду Вінницької області від 22.08.2018 р. у справі №902/182/18 та призначено справу до розгляду.

ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не реалізував процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином про що свідчать повідомлення про врученням поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином .

У судове засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'явилися. На адресу суду повернулася поштова кореспонденція з повідомленням «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки, ухвали апеляційного суду було направлено за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням закінчення строку зберігання поштового відправлення то колегія суддів дійшла висновку, що адресати повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином.

При цьому колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що також в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, 23.10.2008р. Барською районною державною адміністрацією Вінницької області зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" (номер запису 00586).

Відповідно до Статуту ТОВ "Барський комбікормовий завод" в редакції змін внесених рішенням учасників ТОВ "Барський комбікормовий завод" від 30.07.2014 р. протокол № 4 учасниками товариства є: ОСОБА_5 (оцінка вкладу - 4 350 000 грн 00 коп., частка у статутному фонді - 87,00 %), ОСОБА_3 (оцінка вкладу - 550 000 грн 00 коп., частка у статутному фонді - 11,00 %) та ОСОБА_1 (оцінка вкладу - 100 000 грн 00 коп., частка у статутному фонді - 2,00 %).

10.02.2016 р. загальними збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" прийнято рішення, оформлені протоколом № 01-02/2016, якими вирішено, зокрема, прийняти відмову учасників товариства: ОСОБА_3 і ОСОБА_1 від переважного права на купівлю частки (її частини) у статуті товариства у розмірі 60 %, що у грошовому вираженні складає 3 000 000 грн, що належать ОСОБА_5 за ціною 3 000 000 грн; погодити ОСОБА_5 продаж частки (її частини) у статуті товариства у розмірі 60 %, що у грошовому вираженні складає 3 000 000 грн; продати фізичній особі громадянину ОСОБА_6 частину частки учасника у статутному капіталі товариства у розмірі 60%, що у грошовому вираженні складає 3 000 000 грн, за ціною 3 000 000 грн, яка належать учаснику товариства ОСОБА_5; ввести до складу учасників товариства ОСОБА_6; у зв'язку з продажем частини частки учасником товариства у статутному капіталі товариства розподілити частки учасників у статутному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_6 - 60 % статутного капіталу товариства, що складає 3 000 000 грн; ОСОБА_5 - 27 % статутного капіталу товариства, що складає 1 350 000 грн; ОСОБА_3 - 11 % статутного капіталу товариства, що складає 550 000 грн; ОСОБА_1 - 2 % статутного капіталу товариства, що складає 100 000 грн 00 коп.; затвердити статут товариства у новій редакції та здійснити державну реєстрацію статуту у новій редакції.

Згідно вказаного протоколу загальних зборів учасників №01-02/2016 від 10.02.2016р. на зборах зафіксовано присутність учасників, які володіють 100 % голосів, а саме: ОСОБА_5 - 87,00 %, ОСОБА_3 - 11,00 % та ОСОБА_1 - 2,00 %, які голосували по прийнятих рішеннях "за" одноголосно (одностайно). При цьому в графі підписи учасників ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наявні підписи стосовно його підписання.

Справжність підпису учасників на вказаному протоколі засвідчено приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Лобода С.Л., про що в реєстрі вчинено записи за №№115, 116 та 117.

Крім того, 10.02.2016 р. між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капітані Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод", відповідно до якого продавцем передано у власність покупцю (продано), а покупцем прийнято у власність (куплено), частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" в розмірі 60% статутного капіталу Товариства, що складає в грошовому виражені складає 3 000 000 грн. 00 коп.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Лободою С.Л., про що в реєстрі вчинено записи за № 120.

23.02.2016 р. на підставі вказаних рішень проведено державну реєстрацію змін до статуту товариства, пов'язану із зміною складу учасників товариства, про що зроблено відповідний реєстраційний запис № 6000586.

З матеріалів справи також слідує, що 03.06.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" із нотаріально посвідченою заявою про вихід зі складу Товариства, та продаж своєї частки в статутному фонді ТОВ "Барський комбікормовий завод".

При цьому у даній заяві ОСОБА_3 зазначено про повне розуміння значення та правових наслідків своїх дій та їх вчинення без будь-якого тиску зі сторони та відповідно до власного волевиявлення.

Справжність підпису позивача на зазначеній заяві засвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Пентелюк Т.Л., про що в реєстрі вчинено запис за № 4794.

Також, в матеріалах справи наявна подана до Барського районного суду Вінницької області копія позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ "Барський комбікормовий завод" про витребування майна із чужого незаконного володіння, у якій ОСОБА_3 наряду з іншим зазначено, що 03.06.2016 р. ним подано на розгляд учасників Товариства нотаріально завірену заяву про вихід із числа учасників ТОВ "Барський комбікормовий завод", однак, як вказує останній, жодної відповіді за результатом її розгляду ні від ТОВ "Барський комбікормовий завод", ні від учасників Товариства ним не отримано.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за результатом звернення ОСОБА_3 з даним позовом до суду Барським районними судом Вінницької області прийнято рішення у справі №125/1035/17, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 повністю.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11.06.2018 р. у справі №125/1035/17 рішення Барського районного суду від 30.01.2018 р. залишено без змін.

Крім того, згідно наявних відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень звернення із заявою про вихід з Товариства ОСОБА_3 також підтверджено у заявленому позові до ТОВ "Барський комбікормовий завод", за результатом якого господарським судом Вінницької області припинено провадження у справі №902/611/16 на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що на час вчинення договору купівлі-продажу, проведення зборів, а також проведення реєстрації відповідних змін до статутних документів товариства позивач ОСОБА_3 був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод", у той час як позов до господарського суду поданий ним вже як бувшим його учасником.

У справі міститься фінансова звітність Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" за період 2008 - 2011 р., 2013 -2015 р., 2017 р., І півріччя 2018 р. згідно якої статутний капітал "Барський комбікормовий завод" вбачається, що статутний капітал Товариства не сформовано в повному обсязі виходячи із аналізу фінансової звітності станом на 31.12.2015 р., станом на 31.12.2017 р., станом на 30.06.2018 р.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань за № станом на 26.03.2018 р. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" у графі: Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник - юридична особа значиться ОСОБА_5, розмір внеску до Статутного фонду - 1 350 000,00 грн, ОСОБА_1, розмір внеску до Статутного фонду - 100 000,00 грн, ОСОБА_3, розмір внеску до Статутного фонду - 550 000,00 грн, ОСОБА_9, розмір внеску до Статутного фонду - 3000 000,00 грн.

Вважаючи, що угода з відчуження частки ОСОБА_10 не відповідає закону, зокрема положенням статті 147 ЦК України, ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" та до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства від 10.02.2016 р.

Інші вимоги, зокрема визнання недійним рішення загальних зборів товариства оформлених протоколом №01-02/2016 від 10.02.2016 р. та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, обґрунтовані посиланням, крім згаданого, на порушення порядку скликання та проведення зборів товариства.

Апеляційний суд, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, встановивши обставини, які підлягали встановленню на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не знайшов підстав для задоволення поданої скарги, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод", виходячи зі змісту положень Статуту товариства, відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, є господарським товариством, статутний фонд якого створений шляхом поєднання внесків учасників.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про господарські товариства" та статтею 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Згідно ч.1 ст.140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Статтями 116, 147 Цивільного кодексу України, статтею 53 Закону України "Про господарські товариства" надано право учаснику товариства продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

В якості підстави позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки позивачем визначено, що відчужена частка в статутному капіталі не сформована в повному обсязі. Оскаржуваним рішенням загальних зборів погоджено відчуження частки, яка повністю не сплачена товариству, а відтак і договір і наступне рішення зборів учасників товариства не відповідають положенням закону.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Статтями 116, 147 Цивільного кодексу України, статтею 53 Закону України "Про господарські товариства" надано право учаснику товариства продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Положення частини 3 статті 147 ЦК України, пункт 6.3 Статуту товариства, який за змістом відповідає положенням закону, дозволяють учаснику відчужити свою частку у статутному капіталі товариства до його повного формування у частині лише у тій частині, у якій вона вже сплачена товариству.

З наявних у справі доказів вбачається, що статутний капітал товариства сформований не повністю за станом на 31.12.2015 р., станом на 31.12.2017 р., станом на 30.06.2018 р., що підтверджується даними фінансової звітності товариства. Проте, зважаючи на встановлені обставини, за договором купівлі - продажу від 10.02.2016 р., укладеним між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець), відбулось відчуження частки учасника товариства ОСОБА_11 не в повному обсязі, а лише 60% з належних йому 87% .

Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам, апеляційний суд вважає, що не є доведеними саме ті обставини, які підлягали доведенню, зокрема відсутність оплати частки учасника товариства ОСОБА_5 у частині, яка була відчужена, тобто у розмірі 60% відсотків від належних 87% статутного капіталу. Позивачем не було надано доказів на підтвердження цих обставин, за клопотанням сторони такі докази були витребувані судом першої інстанції, проте відповідачем суду не надані. З огляду на положення статей 81, 269 ГПК України, апеляційний суд не вважає можливим витребовувати такі докази повторно при здійсненні перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п'ятою, шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

У статті 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, а тому обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. №9 відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків, а у випадку якщо позов заявляється не стороною оспорюваного правочину - наявність порушеного права такої особи.

З огляду на вказане, при зверненні з позовом до суду на захист своїх корпоративних прав, позивач у розумінні ст.ст.116, 167 ЦК України повинен довести наявність порушення корпоративних прав спричиненого укладенням оспорюваного договору.

Тобто, звертаючись з позовом позивач повинен був зазначити, яке саме його право з вищевказаних було порушене внаслідок укладання оскаржуваного правочину (право на участь в управлінні, право на отримання дивідендів, право на вихід зі складу учасників; право на продаж належних йому акцій та/або частки у статутному капіталі Товариства) та яким саме чином було порушене відповідне право внаслідок укладання оскаржуваного правочину (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2018 р. у справі №904/9839/16).

Стосовно вимог про визнання недійсним рішень, прийнятих загальними зборами товариства 10.02.2016 р., державної реєстрації змін до установчих документів, слід зазначити наступне.

Зважаючи на положення статті 167 ГК України та статей 58, 60 Закону України "Про господарські товариства" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону України "Про господарські товариства"); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону України "Про господарські товариства").

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 927/699/17).

З матеріалів справи слідує, що 10.02.2016 р. ОСОБА_3, як учасник ТОВ "Барський комбікормовий завод", безпосередньо був присутній та брав участь при прийнятті загальними зборами оспорюваних рішень оформлених протоколом № 01-02/2016.

Участь ОСОБА_3 у загальних зборах Товариства при прийнятті рішень безпосередньо підтверджується позивачем у позовній заяві та не заперечувалась під час розгляду справи.

При цьому, як стверджується протоколом загальних зборів №01-02/2016 від 10.02.2016 р., позивач позитивно голосував за кожне із прийнятих рішень, в тому числі ОСОБА_3 відмовився від переважного права на купівлю частки (її частини) у статут Товариства у розмірі 60 %, яка у грошовому виражені складає 3 000 000 грн, що належить ОСОБА_5 та погодив продаж ОСОБА_5 частини частки у статутному капіталі Товариства на користь третьої особи. Будь-яких зауважень (заперечень) при їх прийнятті оскаржуваних рішень ОСОБА_3 не зазначалось. Рішення прийняті "за" одноголосно (одностайно).

Протокол загальних зборів учасників товариства №01-02/2016 від 10.02.2016 р., яким оформлені оспорюванні рішення, містить підпис стосовно його підписання учасниками ТОВ "Барський комбікормовий завод", в тому числі зі сторони ОСОБА_3

Справжність підпису учасників на вказаному протоколі засвідчено приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Лобода С.Л. про що в реєстрі вчинено відповідні записи за №115, 116 та 117.

Таким чином, апеляційний суд вважає встановленим достовірно і повно участь ОСОБА_3, як учасника ТОВ "Барський комбікормовий завод", у загальних зборах учасників Товариства та його голосування (волевиявлення) по кожному із прийнятих рішень без зауважень.

У подальшому - 03.06.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський комбікормовий завод" із нотаріально посвідченою заявою про вихід зі складу Товариства та продаж своєї частки в статутному фонді ТОВ "Барський комбікормовий завод".

Не викликає сумніву і вчинення ОСОБА_3 дій, спрямованих на реалізацію наданого йому законом і Статутом товариства права на вихід з ТОВ "Барський комбікормовий завод", про що свідчить звернення 03.06.2016 р. до зборів учасників Товариства із відповідною заявою. Також враховуються і відомості, які містяться у долучених до справи відповідачем 2 копій позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ "Барський комбікормовий завод" про витребування майна із чужого незаконного володіння та прийнятого за результатом його Барським районним судом Вінницької області рішення у справі №125/1035/17 про відмову у позові, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11.06.2018 р. у справі № 125/1035/17.

Крім того, обставини, наведені вище підтверджуються і відомостями, які містяться у позові у справі №902/611/16, за результатом розгляду якого Господарським судом Вінницької області припинено провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 116 ЦК України та п. "в" ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право вийти у встановленому порядку з товариства.

Згідно із ч.2 ст.100 ЦК України учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо установчими документами не встановлений обов'язок учасника письмово попередити про свій вихід з товариства у визначений строк, який не може перевищувати одного року

Частинами 1, 2 ст.148 ЦК України визначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Аналогічне положення зазначено у п.4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Щодо критичної оцінки судом першої інстанції обставин, пов'язаних з посиланням позивача на відкликання своєї заяви про вихід зі складу учасників товариства слід зазначити, що обставини виходу учасника ОСОБА_3 з ТОВ "Барський комбікормовий завод" у повній мірі підтверджуються доказами, які оцінюються судом апеляційної інстанції як належні і достовірні, проте твердження про відкликання заяви про вихід належного підтвердження не має.

Таким чином, слід вважати правильним висновок суду першої інстанції, що з моменту звернення позивача із зазначеною заявою до Зборів учасників ТОВ "Барський комбікормовий завод" (03.06.2016 р.) він скористався правом на вихід зі складу учасників Товариства, в зв'язку з чим участь ОСОБА_3 у Товаристві є припиненою з виникненням у нього права одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі Товариства.

Згідно з положеннями частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Посилання позивача на порушення корпоративних прав внаслідок укладання одним з учасників товариства договору про відчуження частки не може вважатись таким, що обґрунтовано належним чином, з огляду на встановлені обставини, зокрема з того, що підтверджено як волевиявлення позивача на укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки, так і відмова його від переважного права купівлі частки в статутному капіталі Товариства. При цьому за наслідком укладення відповідачами оспорюваного договору розмір частки ОСОБА_3 залишився незмінним та становив у грошовому виразі 550 000 грн.

З урахуванням, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3, оскільки на час звернення позивача з позовом до суду його корпоративні права не порушено, ОСОБА_3 станом на 10.02.2016 р. як учасник Товариства на момент прийняття оскаржуваних рішень був присутній на загальних зборах Товариства та брав участь при прийнятті вказаних рішень, а відтак посилання на будь-які негативні наслідки, пов'язані з обмеженням чи втратою корпоративних прав не встановлено.

Твердження позивача про невідповідність оспорюваного договору нормам чинного законодавства України в належний спосіб не підтверджено, а за відсутності при цьому порушеного права або законного інтересу позивача, не є підставою для визнання такого договору недійсним в судовому порядку, оскільки завданням суду є захист порушеного або оспорюваного права особи, якого судом не встановлено не було.

Щодо вимоги позивача про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Барський комбікормовий завод", здійсненого 23.02.2016 р. за номером 6000586 суд зазначає, така вимога за характером є невід'ємною від вимог позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, оскільки реєстрація є наслідком попередніх дій відповідачів, а відтак, враховуючи відсутність підстав для задоволення цих вимог вимога позивача про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію змін до установчих документів задоволенню судом не підлягає.

Основним доводом апеляційної скарги є неправильна юридична оцінка судом першої інстанції обставин, які стосуються відчуження частки ОСОБА_5, яка не була сформована в повному обсязі відповідно до Статуту товариства. Ця обставина встановлена судом першої інстанції на підставі інформації наданої Головним управлінням статистики у Вінницькій області, а саме фінансовими звітами Товариства згідно яких частка несформованого статутного капіталу становить 2 314 100 грн.

Однак, колегія суддів критично оцінює наведені міркування, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст.53 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі. Виходячи з норм частини 3 статті 147 ЦК України, частини 4 статті 53 Закону України «Про господарські товариства» закон не виключає можливості для учасника товариства відчужити не повністю оплачену частку статутного капіталу товариства, за умови відчуження її саме у сплаченій частині. Відтак, ОСОБА_5 як власник 87 % в статутному капіталі товариства, користуючись своїм правом відчужив ОСОБА_6 частину своєї частки в статутному капіталі, а саме 60 % загальною вартість 3 000 000 грн., стверджуючи, що вона є сплаченою до статутного капіталу товариства. Спростування цих обставин апелянтом не здійснено.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються порушення порядку скликання та проведення загальних зборів учасника товариства, враховуючи встановлені судом обставини, не впливають на загалом правильний висновок суду, оскільки порушення порядку скликання і проведення загальних зборів товариства є підставою визнання недійсними їх рішень лише у разі встановлення і доведення позивачем наявності порушення його прав. Такий висновок цілком узгоджується з позиціями пленуму Вищого господарського суду України у корпоративних спорах, висловлену у Постанові від 25.02.2016 №4, у пункті 2.14 якої зокрема зазначається, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Обставини, встановлені судом, свідчать про можливість апелянта реалізувати свої права учасника товариства на зборах 10.02.2016 року, на яких він був присутнім, брав участь у голосуваннях по всіх питаннях порядку денного, що встановлено на підставі доказів, які не викликають сумніву, а також не заперечується і сторонами спору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Вінницької області від 22.08.2018 р. у справі №902/182/18 - залишити без задоволення, рішення господарського суду Вінницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/182/18 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "14" січня 2019 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Розізнана І.В.