ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"11" січня 2019 р.          Cправа № 902/21/19

Суддя господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., розглянувши без виклику представників сторін заяву № б/н від 30.12.2018 р. Вербівської сільської ради про забезпечення позову у справі

за позовом: Вербівської сільської ради (вул. Черняховського,18, с. Вербова, Томашпільського району, Вінницької області, 24246)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлянафтозбут" (Бульвар свободи,8, прим. 74, м. Вінниця, 21018)

про перереєстрацію реєстратора розрахункових операцій

В С Т А Н О В И В :

10.01.2019 р. до Господарського суду Вінницької області надійшов позов Вербівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлянафтозбут" про перереєстрацію реєстратора розрахункових операцій.

Ухвалою суду від 11.01.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/21/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2019 р.

При цьому, одночасно з позовною заявою позивачем 10.01.2019 р. було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом: "Заборонити здійснювати платежі із частини акцизного податку пального до відповідного бюджету Вапнярської селищної ради за адресою господарської одиниці (АЗС) ТОВ «Поділлянафтозбут» смт.Вапнярка, вул.Незалежності, 270, Томашпільського району, Вінницької області до вирішення справи у суді".

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач (заявник) зазначає про те, що оскільки фактична адреса пункту продажу паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Поділлянафтозбут» є с.Вербова, вул.Польова, 1 Томашпільського району, Вінницької області, так як земельна ділянка за кадастровим номером: :02:000:0 142, площею 0,2203 га на якій знаходиться АЗС розташована саме на території Вербівської сільської ради, а тому розподіл частини акцизного податку з пального між бюджетами місцевого самоврядування буде здійснюватися відповідно до часток, визначених виходячи з обсягів реалізованого суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі пального на відповідній території за даними реєстраторів розрахункових операцій (РРО) з врахуванням фактичного місця реєстрації РРО. В зв'язку з чим місцевий бюджет Вербівської сільської ради не отримує відповідних коштів, чим порушуються її права. З метою зарахування частини акцизного податку з пального до відповідного бюджету Вербівської сільської ради, виникла необхідність подати заяву про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати платежі до Вапнярської селищної ради до вирішення спору у суді.

З поданих заявником матеріалів судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів на підтвердження доводів останнього.

Враховуючи те, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтовано належним чином, а суду не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання (заяву) про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви Вербівської сільської ради про забезпечення позову шляхом: "Заборонити здійснювати платежі із частини акцизного податку пального до відповідного бюджету Вапнярської селищної ради за адресою господарської одиниці (АЗС) ТОВ «Поділлянафтозбут» смт.Вапнярка, вул.Незалежності, 270, Томашпільського району Вінницької області до вирішення справи у суді".

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивачу на електронну адресу: .

Дата складання повного тексту ухвали 14.01.2019 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Черняховського,18, с. Вербова, Томашпільського району, Вінницької області, 24246)

3 - відповідачу (Бульвар свободи,8, прим. 74, м. Вінниця, 21018)