ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/49/14

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - арбітражний керуючий-ліквідатор;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи ТОВ "Проммонтаж Україна" : не з'явився;

від третьої особи: ТОВ "Агротрейд": не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" (м. Черкаси) до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сван" (м. Черкаси) про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання недійсним договору №15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сван" та товариством з обмеженою відповідальністю "Сван -1".

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

В засідання з'явився лише представник позивача. Явка в засідання представників учасників процесу обов'язковою не визнавалася, що не перешкоджає суду провести розгляд справи по суті.

У відповідності до п.11) п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності (30.09.2016) Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. Позов у даній справі зареєстровано судом 14.01.2014 року.

В засіданні представник позивача просить позов задовольнити повністю.

03.01.2019 судом зареєстровано заяви третьої особи ТОВ "Проммонтаж Україна" про закриття провадження у справі та про застосування строку позовної давності, які розглянуті судом в ході розгляду справи.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача і дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.10.2011 у справі № 10/5026/2337/2011 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сван-1", введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1

В межах здійснення своїх повноважень та при здійсненні аналізу наявних у боржника документів, які були отримані з різних джерел, арбітражним керуючим встановлено, що від імені боржника ТОВ "Сван-1" укладено ряд правочинів, які порушують майнові права цього товариства та безпідставно покладають на нього майновий тягар для проведення розрахунків в процедурі банкрутства за рахунок майна позивача-боржника без належних правових підстав.

Так, в.о. обов'язків керівника ТОВ "Сван-1" ОСОБА_1 було встановлено, що 10 червня 2007 між ТОВ "Агротрейд" та ТОВ "ТД "Сван" укладено договір комісії № 10/06-01-к на придбання обладнання. За цим договором ТОВ "ТД "Сван" повинен від свого імені та за рахунок ТОВ "Агротрейд" укласти договір поставки та передати все отримане за цим договором на користь ТОВ "Агротрейд". Договір поставки повинен бути укладений до 31.08.2010 (п. 1.3. договору).

Зі свого боку ТОВ "Агротрейд" повинен перерахувати на користь ТОВ "ТД "Сван" не пізніше 31.12.2007 кошти в розмірі 8 400 000,00 грн. для придбання обладнання (п. 3.1.1. договору). У випадку не укладення договору поставки на умовах, в порядку та в строки, передбачені цим договором, ТОВ "ТД "Сван" повинен повернути на користь ТОІВ "Агротрейд" отримані кошти в сумі 8 400 000,00 грн. та позбавляється на отримання винагороди (п. 5.4. договору) -- а.с. 41-43 том 1.

14.06.2007 між ТОВ "Агротрейд" та ТОВ "ТД "Сван" укладено договір про спільну діяльність № 14/06-07 (а.с. 44-45 том 1), за умовами якого обидві сторони домовилися об'єднати свої вклади та спільно діяти без створення юридичної особи для будівництва та введення в експлуатацію нового птахозабійного цеху за адресою Черкаська область. м. Золотоноша.

Вкладом ТОВ "Агротрейд" у спільну діяльність є 8 000 000,00 грн., а вкладом ТОВ "ТД "Сван" є надання земельної ділянки нормативною грошовою оцінкою 1 042 711,00 грн., і надання об'єкта нерухомості під реконструкцію вартістю 550 440,00 грн., а також повний супровід та організація робіт по будівництву птахозабійного цеху.

15 березня 2008 року між ТОВ "ТД "Сван" та позивачем у справі ТОВ "Сван-1" було укладено спірний договір № 15/03 про переведення боргу (а.с. 46-47 том 1).

За умовами даного договору ТОВ "ТД "Сван" як Первісний боржник переводить свій борг (обов'язки) що виникли при виконанні Договору комісії № 10/06-01-к на придбання обладнання від 10.06.2007 на ТОВ "Сван-1" як на Нового боржника.

При цьому за прийняття боргу ТОВ "ТД "Сван" повинен сплатити на користь ТОВ "Сван-1" 5 976 427,55 грн. шляхом перерахування відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок позивача, як Нового боржника.

Отже, за результатами укладення спірного договору позивач прийняв на себе зобов'язання повернути на користь ТОВ "Агротрейд" 8 400 000,00 грн. коштів, які первісно перераховувалися на користь ТОВ "ТД "Сван" для укладення договору поставки на виконання Договору комісії № 10/06-01-к на придбання обладнання від 10.06.2007.

Представник позивача ОСОБА_1 вказує, що ним не було знайдено оригіналу спірного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008.

Дана обставина не перешкоджає суду вирішувати спір про визнання недійсним вказаного договору, оскільки на підставі даного договору ТОВ "Проммонтаж Україна" було визнано кредитором ТОВ "Сван-1" на суму 5 976 427,55 грн., що підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 у справі № 14-10/5026/2337/2011.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Даною постановою від 24.07.2012 у справі № 14-10/5026/2337/2011 встановлено факт укладення між ТОВ "ТД "Сван" та позивачем ТОВ "Сван-1" спірного договору № 15/03 про переведення боргу за вимогами, які випливають із договору комісії від 10.06.2007 № 10/06-01-к на придбання обладнання. На укладення договору переведення боргу було надано згоду Кредитором ТОВ "Агротрейд" , про що свідчить наявний у справі про банкрутство лист від 15.03.2008 № 15/8.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за вказаним договором комісії ТОВ "Агротрейд" перерахував на користь ТОВ "ТД "Сван" 8 400 000,00 грн. коштів, які слід повернути, якщо договорі поставки обладнання не буде укладено.

Такий договір поставки укладено не було, отримані кошти частково повернуті, але невиконаним залишилося зобов'язання з повернення 5 976 427,55 грн. Дане зобов'язання підтверджується умовами укладеного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008.

Право на стягнення 5 976 427,55 грн. ТОВ "Проммонтаж Україна" з ТОВ "Сван-1" отримало за результатами укладення договору №15/09/10 про відступлення права вимоги від 15.09.2010 між ТОВ "Проммонтаж Україна" (новий кредитор) та ТОВ "Агротрейд" (первісний кредитор).

За доводами представника позивача (викладеними у позовній заяві та у поясненнях при розгляді справи), спірний договір № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 року порушує права позивача, покладаючи на нього неправомірний майновий тягар, а тому його слід визнати недійсним з таких підстав:

- вказаний договір від імені позивача ТОВ "Сван-1" підписала неуповноважена особа ОСОБА_2, який на час укладення договору не був директором товариства.

- вказаний договір представник позивача вважає штучно створеним правочином, бо не існує доказів схвалення цього договору з боку ТОВ "Сван-1" та його виконання в будь-який спосіб сторонами договору.

- спірний договір порушує принципи діяльності ТОВ "Сван-1", яка повинна бути спрямована на отримання прибутків, а не для створення штучної кредиторської заборгованості та збитків у значному розмірі на суму 5 976 427,55 грн.

За доводами представника позивача, про саме існування спірного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 року товариству стало відомо лише при розгляді справи № 10/5026/2337/2011 про банкрутство ТОВ "Сван-1". До цього часу інформація про даний договір не фігурувала в жодній іншій документації (в т.ч. фінансовій звітності) ТОВ "Сван-1".

На думку представника позивача, спірний договір міг бути створений виключно для подання кредиторських вимог ТОВ "Проммонтаж Україна" у справу про банкрутство позивача.

Представник позивача також вказує, що згідно ОСОБА_3 ДПІ у м. Черкаси щодо результатів виїзної планової документальної перевірки ТОВ "Сван-1" за період з 01.07.08 по 30.09.09 (а.с. 108 том 1) у позивача не було встановлено ніякої кредиторської заборгованості перед ТОВ "Агротрейд" чи ТОВ "Проммонтаж Україна".

Представник вказує також, що для укладення спірного договору і відшкодування 5 976 427,55 грн. у позивача не було ніяких фінансових можливостей, а тому на думку представника позивача, укладення спірного договору було маніпулюванням фінансовими ресурсами або вчинення фіктивного договору без наміру створити правові наслідки.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1,2,5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Спірний договір № 15/03 про переведення боргу укладено 15.03.2008 ОСОБА_2 з боку ТОВ "Сван-1" як директором.

Позивачем надано у справу докази того, що протоколом № 12/06/07 зборів засновників ТОВ "Сван-1" від 19.06.2007 оформлено рішення зборів про призначення на посаду Генерального директора ТОВ "Сван-1" ОСОБА_4 з 19.06.2007. Відомості про те, що вказана особа є керівником ТОВ "Сван-1" внесено до реєстраційної справи ТОВ "Сван-1" (а.с. 54-59 том 1).

В подальшому протоколом № 08/11/28 загальних зборів учасників ТОВ "Сван-1" від 30.11.2008 ОСОБА_4 звільнено з посади Генерального директора з 30.11.2008 за його заявою та обрано на цю посаду ОСОБА_3

Відомості про зміну керівництва товариства також внесено до ЄДР і до реєстраційної справи ТОВ "Сван-1" (а.с. 60-65 том 1).

Протоколом № 10/06/07 загальних зборів учасників ТОВ "Сван-1" від 07.06.2010 (а.с. 66 том 1) оформлено рішення зборів про призначення генеральним директором ТОВ "Сван-1" ОСОБА_2 з 08 червня 2010 року.

Заперечень проти наведених позивачем обставин і доказів на їх спростування відповідачем та третіми особами у справу не подано.

Отже матеріалами справи підтверджуються доводи представника позивача про те, що спірний договір № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 директором ОСОБА_2 від імені ТОВ "Сван-1" було укладено ще за два роки до його призначення на посаду Генерального директора товариства.

Це вказує на відсутність у ОСОБА_2 належного обсягу прав та повноважень на укладення спірного договору.

Згідно ч. 1,3 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У справу не надано доказів того, що спірний договір № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 після його укладення було схвалено з боку ТОВ "Сван-1" будь-яким чином.

Отже, суд приходить до висновку, що договір № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 укладений не уповноваженою особою з боку ТОВ "Сван-1", що порушує вимоги ч. 2 ст. 203 ЦК України і є підставою для визнання його недійсним.

Прийняття ТОВ "Сван-1" на себе боргового зобов'язання в розмірі 5 976 427,55 грн. за договором про переведення боргу порушує права позивача, оскільки покладає на підприємство значний і невиправданий економічною доцільністю майновий тягар та суперечить меті його створення (отримання прибутку для задоволення інтересів Учасників товариства і бути самостійним господарюючим суб'єктом, що здійснює виробничу, комерційно-торговельну та іншу статутну діяльність (статут, а.с. 71 том 1).

Також суд погоджується із доводами представника позивача, що укладення незаконного спірного договору із зобов'язанням про відшкодування ТОВ "Сван-1" одному з кредиторів більше 5 млн. гривень в процедурі банкрутства цього товариства порушує права інших кредиторів, які повинні бути захищеними.

Верховний Суд України у своїй постанові від 24.06.2015 у справі N 3-358гс15 України зазначив, що включенням до реєстру кредиторських вимог, штучно створених вимог на підставі договору, який не відповідає вимогам закону, прямо порушується цивільне право кредитора на задоволення його вимог, а також його майнові інтереси.

Суд відхилив клопотання третьої особи ТОВ "Проммонтаж Україна" від 03.01.2019 про закриття провадження у справі з підстав необхідності розгляду даного позову лише в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ

"Сван-1".

При цьому суд виходить з того, що ст. 20 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначає, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з перелічених в цій статті підстав.

Спірний договір від 2008 року було укладено за три роки до часу порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сван-1" (2011).

Крім того, на жодному етапі перебування даної справи у апеляційній та касаційній інстанціях за неодноразовими скаргами учасників справи провадження не було припинено чи закрито з підстави, що спір взагалі не підлягає розгляду в межах позовного провадження, а повинен вирішуватися у справі про банкрутство.

З приводу заявлених у справі клопотань про застосування строку позовної давності судом встановлено наступне:

У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З цієї підстави суд залишив без розгляду заяву третьої особи ТОВ "Проммонтаж Україна" про застосування строку позовної давності.

Попередньо, аналогічну заяву про застосування строку позовної давності 26.10.2015 подав відповідач ТОВ "ТД "Сван" (а.с. 16 том 4).

Відповідач просить застосувати до позовних вимог трирічний строк позовної давності, який на думку відповідача слід обраховувати з моменту укладення спірного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008, про що також вказано в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 року (а.с. 19 том 4).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Натомість представник позивача доводить, що у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому представник вказує, що оригінал спірного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 у документах позивача-банкрута віднайти не вдалося, він не фігурує в жодній звітності чи іншій документації ТОВ "Сван-1".

Про існування цього договору арбітражному керуючому ОСОБА_1 стало відомо лише в ході провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сван-1" при розгляді кредиторських вимог ТОВ "Проммонтаж Україна".

Так, вже згаданою вище постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 у справі № 14-10/5026/2337/2011 встановлено, що копія вказаного договору з боку ТОВ "Проммонтаж Україна" подавалася до суду першої інстанції із заявою про грошові вимоги від 16.12.2001 (тут опечатка у році, слід було вказати 2011, бо саме в цьому році порушено провадження у справі про банкрутство і заява про визнання кредитором не могла бути подана раніше), про що зазначено у додатку що заяви.

Доказів про те, що про існування спірного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008, який укладено від імені ТОВ "Сван-1" не уповноваженою особою дане товариство могло і повинно було дізнатися раніше (і коли це сталося), у справу з боку відповідача та третіх осіб не подано.

Отже, виходячи зі змісту постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 у справі № 14-10/5026/2337/2011 сама рання дата, коли позивач міг дізнатися про укладення від його імені спірного договору № 15/03 про переведення боргу від 15.03.2008, є дата 16.12.2011 року, як дата заяви ТОВ "Проммонтаж Україна" про визнання його кредитором у справі про банкрутство ТОВ "Сван-1" із додатком у вигляді копії спірного договору.

Тому обрахований трирічний термін позовної давності від цієї дати на час подання суду позову у справі № 925/49/14 (14 січня 2014 року) для ТОВ "Сван-1" не сплив і порушене право цього товариства підлягає захисту.

На підставі викладеного позов підлягає до повного задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, за наслідками задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір №15/03 про переведення боргу від 15.03.2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сван" (м. Черкаси, бул. Шевченка, 335, ідентифікаційний код 31636347) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сван -1" (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 25658686).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сван" (м. Черкаси, бул. Шевченка, 335, ідентифікаційний код 31636347) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван -1" (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 25658686) -- 1218,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року

Суддя Н.М. Спаських