ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
14.01.2019р. Справа № 905/1710/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,
секретар судового засідання Нарожна М.С.,
про визнання розірваним договору №03-10 від 01.06.2003р.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
від третьої особи: не з'явився
Державне підприємство Регіональні електричні мережі в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі звернулось з позовною заявою до Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська про визнання розірваним договору №03-10 від 01.06.2003р.
За вказаним позовом 18.09.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №03-10 від 01.06.2003р. щодо оплати вартості поставленої електричної енергії, у звязку з чим, просить суд визнати договір розірваним.
22.10.2018р. позивачем було надано заяву №02/2235 від 18.10.2018р. про зміну предмету позову, в якій останній у відповідності до вимог ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України просить суд розірвати договір №03-10 від 01.06.2003р.
За приписами ч.3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Станом на 22.10.2018р. розгляд справи по суті не розпочато, заява позивача №02/2235 від 18.10.2018р. не суперечить нормам чинного законодавства, а тому, підлягає задоволенню та справа розглядається з її урахуванням.
Ухвалою суду від 14.11.2018р. залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України.
Представник позивача у судове засідання з'явився, але відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України з 1 січня 2019 року у судах першої інстанції представництво здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
У зв'язку з тим, що представник позивача не мав адвокатського свідоцтва, у судове засідання останній був допущений в якості вільного слухача.
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали позовної заяви та надані сторонами документи, судом встановлено наступне.
01.06.2003р. між ДП «Укренерговугілля» (далі - позивач або постачальник) та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі відповідач або споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №03-10.
Відповідно до п. 2.2 договору, договір набирає чинності з дня його підписання і діє протягом 5 років з 01.06.2003р. до 01.06.2007р. Договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов.

Договір про постачання електричної енергії №03-10 від 01.06.2003р. підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.
В подальшому, було змінено найменування підприємства позивача на Державне підприємство Регіональні електричні мережі.
19.02.2018р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №04/325 від 19.02.2018р. про сплату заборгованості, також, позивач у претензії посилається на ст. 202 Господарського кодексу України.
За приписами ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.
Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.
До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
У зв'язку з посиланням позивача на ст. 202 Господарського кодексу України у претензії №04/325 від 19.02.2018р., суд розцінює її, як волевиявлення на припинення дії (не подовження на наступний термін) договору про постачання електричної енергії №03-10 від 01.06.2003р.
Тобто, відповідно до умов п. 2.2 договору про постачання електричної енергії №03-10 від 01.06.2003р. наслідком направлення на адресу відповідача претензії №04/325 від 19.02.2018р. є припинення договору про постачання електричної енергії №03-10 від 01.06.2003р.
Таким чином, станом на дату розгляду справи №905/1710/18 договір про постачання електричної енергії №03-10 від 01.06.2003р. є припиненим в силу умов договору, що свідчить про факт відсутності предмету спору.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи приписи наведеної норми, беручи до уваги припинення дії договору про постачання електричної енергії №03-10 від 01.06.2003р., суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі, у звязку з чим провадження підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Тому, позивач може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення сплаченого судового збору в розмірі 1 762,00 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись п.2 ч.1 ст. 231, ст. 234 ГПК, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» України, господарський суд, -
Закрити провадження у справі №905/1710/18 за позовом Державного підприємства Регіональні електричні мережі в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі до Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України про розірвання договору №03-10 від 01.06.2003р.
Ухвала набула законної сили в день її винесення судом 14.01.2019р.
Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд згідно розділу IV ГПК України.
Суддя О.М. Сковородіна