ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. Справа№ 910/7937/15-г

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі №910/7937/15-г (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой»

до Публічного акціонерного товариства «Київметробуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Київський метрополітен»

про стягнення 2 292 960, 94 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» (надалі - ТОВ «Ростдорстрой», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (надалі - ПАТ «Київметробуд», відповідач) про стягнення заборгованості за виконані роботи, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасного прийняття виконаних робіт по відновленню дорожнього покриття автомобільної дороги М-05 та оплати їх вартості за договором субпідряду №33/002 від 21.10.2013 у розмірі 2 292 960,94 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2017 у справі №910/7937/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

07.09.2018 ТОВ «Ростдорстрой» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2017 у справі № 910/7937/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №910/7937/15-г відмовлено ТОВ «Ростдорстрой» у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі №910/7937/15-г за позовом ТОВ «Ростдорстрой» до ПАТ «Київметробуд», третя особа Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (надалі - КП «Київський метрополітен», третя особа) про стягнення 2 292 960,94 грн та залишено вказане рішення в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Ростдорстрой», суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, а саме, тристоронній акт приймання виконаних робіт №43 за грудень 2015 року, довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, платіжне доручення №4110 від 11.12.2015, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, оскільки такі існували станом на дату прийняття спірного рішення та були відомі учасникам справи.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення в частині стягнення з ПАТ «Київметробуд» на користь ТОВ «Ростдорстрой» суми у розмірі 762 220,25 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, прийнятою судом з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування скарги апелянт наголошував на тому, що ПАТ «Київметробуд» отримувало від позивача акти виконаних робіт, приймало роботи та отримувало кошти від замовника, але такі обставини заперечувались відповідачем в суді першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи; судом не надано оцінки тому факту, що про наявність підписаного трьохстороннього акту приймання виконаних робіт №43 за грудень 2015 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, а також відповідну оплату позивач дізнався лише після отримання 02.08.2018 листа-відповіді КП «Київський метрополітен».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Ростдорстрой» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №910/7937/15-г, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.01.2019, встановлено ПАТ «Київметробуд» та КП «Київський метрополітен» строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач вказував на те, що документ, а саме, тристоронній акт приймання виконаних робіт №43 за грудень 2015 року, на який посилається позивач, не є нововиявленою обставиною, оскільки був підписаний на той час директором ТОВ «Ростдорстрой» та скріплений його печаткою; зазначений акт, довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року та платіжне доручення №4110 від 11.12.2015 не мають жодного відношення до даного спору, оскільки стосуються правовідносин за Довгостроковим договором підряду №19/003/4-ДБМ/2012 від 28.02.2012, укладеним між ПАТ «Київметробуд» та КП «Київський метрополітен», а відтак, не підтверджують обсяги та факт виконання робіт позивачем за договором субпідряду №33/002 від 21.10.2013.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення в частині стягнення з ПАТ «Київметробуд» на користь ТОВ «Ростдорстрой» суми у розмірі 762 220,25 грн.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечили, доводи, на яких вона ґрунтується вважають безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим просили суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

14.01.2019 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи №910/7937/15-г господарським судом встановлено, що 21.10.2013 між ТОВ «Ростдорстрой», як субпідрядником, та ПАТ «Київметробуд», як генпідрядником, було укладено договір субпідряду №33/002 на будівництво дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі (далі - договір), відповідно до умов якого генпідрядник доручає та оплачує, а субпідрядник відповідно до проектної документації та умов договору виконує наступні роботи при будівництві дільниці Куренівсько-Червоноармійської Лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі: роботи по відновленню дорожнього одягу автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса на ділянці км 11+660- км 12+760 по пр. Глушкова (вздовж станції метро «Теремки»).

Склад та обсяг робіт, що були доручені для виконання ТОВ «Ростдорстрой», визначені затвердженою проектною документацією (п. 1.4 договору).

Згідно з п. 3.1. договору вартість робіт за договором визначається відповідно до державних будівельних норм, є твердою та складає 2 631 354,00 грн, включаючи ПДВ у розмірі 448 559,00 грн.

Відповідно до п. 9.7 договору субпідрядник зобов'язаний після завершення робіт за цим договором передати відповідачеві виконавчу документацію та інші документи по виконанню цього договору.

Пунктом 12.1. договору визначено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються Генпідрядником на підставі актів форми №КБ-2в та довідок КБ-3 проміжними щомісячними платежами в міру виконання робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 15 днів з дня підписання актів форми №КБ-2в та довідок КБ-3.

Згідно з п .13.2 договору, після одержання повідомлення субпідрядника про готовність до передачі закінчених робіт, генпідрядник зобов'язаний розпочати їх приймання.

Як зазначав позивач під час розгляду справи, загальна вартість виконаних ТОВ «Ростдорстрой» робіт за договором склала 3642960,94 грн, з яких 2 578 739,74 грн - вартість основних робіт за договором та 1 064 221,20 грн - вартість додаткових робіт, що не були передбачені умовами договору та були виконані за вказівкою генпідрядника, а згодом генпідрядником надана змінена проектно-кошторисна документація, що підтверджує обсяг виконаних позивачем додаткових робіт.

З метою встановлення обсягів та вартості виконаних за договором робіт ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/7937/15-г було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом складено висновок №1341/16-42/1342/16-43 від 02.03.2017, з якого вбачається, що у зв'язку з відсутністю проектної та виконавчої документації з визначенням місця розташування результатів виконання робіт (дорожнє покриття) та його геометричних розмірів, встановити факт виконання та обсяги робіт ТОВ «Ростдорстрой» на об'єкті: дільниця Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеський площі, за договором субпідряду №33/002 від 21.10.2013 та їх відповідність наданим актам приймання виконаних робіт не вбачається можливим. У зв'язку з відсутністю проектної та виконавчої документації, видаткових, товарно-транспортних накладних та всіх сертифікатів, а також паспортів на використані матеріали, встановити відповідність виконання робіт ТОВ «Ростдорстрой» проектним даним та вимогам будівельним нормам не вбачається можливим. У зв'язку з відсутністю проектної та виконавчої документації встановити факт та місце проведення як основних, так і додаткових робіт, а також необхідність виконання додаткових робіт та черговість виконання робіт на об'єкті: дільниця Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеський площі, за договором субпідряду №33/002 від 21 жовтня 2013 року, не вбачається можливим. Вартість будівельних матеріалів та вартість робіт, в зазначених актах, в порушення умов договору збільшена.

Крім того, експертом зазначено, що надані на дослідження акти приймання виконаних робіт не відповідають умовам договору.

Посилання позивача на акт готовності об'єкта до експлуатації №3/2 від 22.10.2013 судами визнано безпідставними, оскільки зазначений акт свідчить про готовність до експлуатації лінії метрополітену в м. Києві від станції «Іподром» до станції «Теремки», а не про виконання додаткових робіт.

Враховуючи зазначені обставини та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суди дійшли висновку про неможливість встановлення факту виконання та обсягів робіт позивачем за договором та їх відповідність наданим актам приймання виконаних робіт.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, позивач посилався на те, що під час судових засідань як під час розгляду справи судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, ним наголошувалось на тому, що ТОВ «Ростдорстрой» неодноразово зверталося до ПАТ «Київметробуд» та надавало акти виконаних робіт і довідки про вартість виконаних робіт за договором, проте відповідачем заперечувався факт надання позивачем актів для їх підписання.

Водночас, 03.07.2018 ТОВ «Ростдорстрой» звернувся з листом №843р до КП «Київський метрополітен» про надання інформації щодо підписання актів виконаних робіт між КП «Київський метрополітен» та ПАТ «Київметробуд» по договору №19/003/4-ДБМ/2012 від 28.02.2012 на будівництво дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеський площі та щодо проведення розрахунку за виконані роботи по влаштуванню дорожнього одягу на дільниці автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса на ділянці км 11+660 - км 12+760 по пр. Глушкова.

У відповідь на вказаний лист КП «Київський метрополітен» повідомило позивача, що 11.12.2015 відповідно до договору №19/003/4-ДБМ/2012 від 28.02.2012, було підписано тристоронній акт приймання виконаних робіт №43 за грудень 2015 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року. Крім того, на підставі платіжного доручення №4110 від 11.12.2015 було здійснено розрахунок за виконані роботи.

На переконання позивача, вказані обставини є нововиявленими, у зв'язку з чим ТОВ «Ростдорстрой» просив переглянути рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2017 у справі №910/7937/15-г, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами, а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 320 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, якими є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Тобто, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 5 ст. 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Колегія суддів находить правильним висновок суду першої інстанції стосовно того, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, а саме, тристоронній акт приймання виконаних робіт №43 за грудень 2015 року, довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, платіжне доручення №4110 від 11.12.2015, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, оскільки існували станом на дату прийняття спірного рішення та були відомі учасникам справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що такі обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 320 ГПК України, а посилання позивача на вищевказані документи фактично є намаганням сторони ініціювати здійснення перегляду справи з дослідженням нових доказів та переоцінкою досліджених раніше судом доказів.

Так, при розгляді справи судами досліджувались акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт, проте, у зв'язку з відсутністю проектної та виконавчої документації встановити факт та місце проведення як основних, так і додаткових робіт, а також необхідність виконання додаткових робіт та черговість виконання робіт на об'єкті: дільниця Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеський площі, за договором субпідряду №33/002 від 21 жовтня 2013 року, було неможливим.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2). Однак, при цьому, Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п.п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Суду у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004).

Судова колегія вважає обґрунтованими посилання відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що надані заявником тристоронній акт приймання виконаних робіт №43 за грудень 2015 року, довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року та платіжне доручення №4110 від 11.12.2015 не мають вирішального значення для вирішення спору у даній справі, оскільки стосуються правовідносин за Довгостроковим договором підряду №19/003/4-ДБМ/2012 від 28.02.2012, укладеним між ПАТ «Київметробуд» та КП «Київський метрополітен».

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, що кореспондується з приписами ст. 320 ГПК України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами, що вказані ним обставини не могли бути відомі йому на момент розгляду справи №910/7937/15-г, як і не доведено факту, що вказані обставини є істотно значимими та суттєвими, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарським судом міста Києва від 31.10.2018 у справі №910/7937/15-г прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Департаменту ТОВ «Ростдорстрой» - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №910/7937/15-г залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №910/7937/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7937/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 18.01.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська