Справа № 909/30/19
У Х В А Л А

про самовідвід

08.01.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Калуського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області

(вул. Біласа і Данилишина, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Живиця"

(вул. Заводська, 4, смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська

область, 77552)

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 28 236, 14 гривень

У С Т А Н О В И В:

Калуське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Живиця" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 28 236, 14 гривень.

Дану позовну заяву було розподілено судді Михайлишину В. В. згідно з Протоколом розподілу судової справи раніше визначеному у судовій справі судді на підставі пункту 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 № 17 та пункту 7.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Івано-Франківської області, затверджених рішенням зборів суддів від 26.01.2018 № 1 (зі змінами затвердженими рішенням зборів суддів від 12.10.2018 № 5).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд зазначає таке.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа № 909/456/16 про банкрутство ПАТ "Живиця".

На даний час справа перебуває на стадії розпорядження майном боржника, провадження у справі зупинено. Так, відповідно до ухвали від 21.05.2018 Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В. І., в провадженні якого перебувала справа, зупинив провадження у справі до завершення касаційного перегляду Верховним Судом справи № 909/456/16 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області. Матеріали справи до суду не поверталися.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до частин 2, 4 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до пункту 7.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Івано-Франківської області, затверджених рішенням зборів суддів від 26.01.2018 № 1 (зі змінами затвердженими рішенням зборів суддів від 12.10.2018 № 5), раніше визначеному судді, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-XII із змінами, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VІ, передаються усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

З наведеного слідує, що визначення складу суду у кожній справі повинно відбуватись відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", на розподіл справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

У справі "Олександр Волков проти України" Європейський суд зазначив: "Фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на склад колегії у кожній справі.

З огляду на викладене, в даному випадку відсутні підстави для передачі справи № 909/30/19 судді Михайлишину В. В. як раніше визначеному судді без застосування автоматизованого розподілу.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Враховуючи порушення порядку визначення судді для розгляду даної справи суддя Михайлишин В. В. заявляє самовідвід.

Керуючись статтями 35, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

задоволити самовідвід судді Михайлишина В. В.

Ухвала набирає законної сили 08.01.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Михайлишин