ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа №914/731/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

Секретар судового засідання: Лагутін В.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» б/н від 18.10.2018

на рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 (повний текст складено 01.10.2018, м. Львів, суддя Ділай У.І.)

у справі № 914/731/18

за позовом: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про стягнення суми боргу за договором № 54-05/17 про закупівлю послуг від 13.05.2017 в розмірі 2 150 450 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі по тексту ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення 2 150 450 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 25253009) на користь ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 31978981) 1 859 732,00 грн. основного боргу та 27 895,64 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення у справі мотивоване ст.ст. 11, 509, 526, 612, 837, 853, 854, Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), і зроблено висновок, що відповідач у встановлені строки належним чином не виконав договірне зобов'язання передбачене умовами договору № 54-05/17 від 13.05.2017, а тому з відповідача підлягає стягненню в загальному розмірі 2 150 450 грн. за виконані та прийняті ним підрядні роботи за період з жовтня по грудень 2017 року. Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову про стягнення 290 718 грн. по актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, оскільки такі не підписані замовником.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 в частині відмови в позові щодо стягнення 290 718 грн., з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано те, що відповідач, отримавши вимогу позивача від 29.12.2017, до якої були долучені в тому числі акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 290 718 грн., жодних зауважень стосовно правильності оформлення документів не висловив. Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що на актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 290 718 грн. не вказано мотивів їх непідписання зі сторони замовника (відповідача у справі).

Крім того, апелянт вказує про те, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували виконання позивачем (підрядником) робіт по договору № 54-05/17 від 13.05.2017, а факт виконання позивачем підрядних робіт на суму 2 150 450 грн. за період з жовтня по грудень 2017 року відповідачем не заперечується.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні 09.01.2019 представники сторін навели свої доводи та міркування з приводу поданої апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2017 між ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - підрядник) та Службою автомобільних доріг у Львівській області (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - замовник) укладений договір № 54-05/17 про закупівлю послуг: Поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області: М-11 Львів-Шегині, км 8+585 - 80+708. Відповідно до пунктів 1.1 договору, підрядник зобовязувався у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значенням-11 Львів-Шегині, км 8+585-80+708 згідно Технічного завдання викладеного в тендерній документації за рахунок коштів державного та місцевого.

У пункті 3.1 договору сторони узгодили, що ціна цього договору становить 3 635 997,58 грн., з врахуванням ПДВ 605 999,60 грн. у тому числі: сума зобовязань замовника за рахунок коштів державного бюджету становить 2 440 917 грн. з ПДВ; сума зобовязань замовника за рахунок коштів інших джерел фінансування буде визначена окремою додатковою угодою до даного договору.

Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки проводяться замовником підряднику після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма № КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються підрядником і подаються для підписання замовнику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг.

У пункті 4.3. договору передбачено, що одночасно з ф. № КБ-2в і ф. № КБ-3 підрядник надає замовнику розрахунок фактичних витрат праці, експлуатації машин та механізмів, будівельних матеріалів, виробів та конструкції за типовою формою «Підсумкова відомість ресурсів», яка є невід'ємною частиною до ф. КБ- 2в.

По даному договору відповідач бере на себе зобовязання по оплаті наданих послуг виключно в межах затверджених бюджетних призначень, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів. Оплата послуг проводиться у межах одержаних асигнувань на казначейський рахунок відповідача за фактично виконані обсяги робіт згідно ф. КБ-2в та ф. КБ-3 (п. 4.5, 4.6 договору).

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору та згідно з додатком № 3 до договору термін надання послуг - з дати укладення договору до 31.12.2017. Місце надання послуг - автомобільна дорога загального користування державного значення М-11 Львів-Шегині, км 8+585 км 80+708 Львівської області.

Додатковими угодами №№ 2,3,4 від 13.09.2017, 05.12.2017, 28.12.2017 до договору від 13.05.2017 сторони збільшували суми зобовязань Замовника за рахунок коштів державного бюджету.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що на виконання умов договору № 54-05/17 від 13.05.2017 підрядник виконав роботи, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень-грудень 2017 року на суму 2 150 450 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи оспорюване рішення, дійшов висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором № 54-05/17 від 13.05.2017, а відтак, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 1 859 732 грн. за виконані підрядні роботи за період з жовтня по грудень 2017 року.

Рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 в частині задоволення позову про стягнення 1 859 732 грн. в апеляційному порядку сторони не оскаржували.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до яких позивач просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 про відмову в позові щодо стягнення 290 718 грн.

Приймаючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 290 718 грн. не підписані замовником (відповідачем у справі).

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне:

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір підряду № 54-05/17 від 13.05.2017.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України).

Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6.1 договору замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги в порядку, передбаченому розділом 4 договором, приймати надані послуги згідно з актом прийняття виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) за умови дотримання підрядником п. 2.1 договору, приймати надані послуги згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) та рахунків на оплату.

Замовник перевіряє та підписує, при відсутності обґрунтованих претензій, оформлені належним чином акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ № 3) упродовж пяти днів з дня надання їх Підрядником в межах обсягів фінансування відповідно до затверджених фінансових планів або доведених лімітних довідок про бюджетне асигнування на відповідний період та планів використання (пп. 6.1.1., п. 6.1. договору).

Матеріалами справи підтверджено, що акти форми № КБ-2в за жовтень, листопад та частина актів за грудень 2017 року підписані представниками відповідача без жодних зауважень (22 із 28-ми актів).

Відповідач не підписав 6 актів форми № КБ-2в за грудень 2017 року на суми 144 444 грн., 4 996 грн., 70 758 грн., 10 459 грн., 49 502 грн., 10 559 грн., тобто на загальну суму 290 718 грн.

Поряд з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач 29.12.2017 звертався до відповідача з вимогою оплатити виконані підрядні роботи на суму 2 150 450 грн., до якої додав усі 28 актів форми № КБ-2в на загальну суму 2 150 450 грн., яку відповідач отримав 03.01.2018, однак 6 актів за грудень 2017 на суми 144 444 грн., 4 996 грн., 70 758 грн., 10 459 грн., 49 502 грн., 10 559 грн. не підписав, виконаних робіт (наданих послуг) не оплатив (Т. І, а.с. 134-137). При цьому, відповідач не повідомляв позивача про виявлені недоліки у виконаних роботах (наданих послугах), не заявляв про свої заперечення щодо обсягів та вартості робіт(послуг), вказаних в актах, чи про інші відступи від умов договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Приймаючи рішення про відмову в позові про стягнення 290 718 грн., суд першої інстанції не врахував умови договору підряду, укладеного між сторонами, а також ту обставину, що відповідачем не зазначено про причини (мотиви) відмови від підписання актів приймання будівельних робіт за грудень 2017 року на суму 290 718 грн., як і не зазначено про такі в актах, не вказано про відступи від умов договору та/або наявність зауважень до виконаних робіт, до інформації, зазначеної в актах, чи до оформлення наданих підрядником актів. Крім того, представник відповідача не заперечує факт виконання підрядником (позивачем) робіт та прийняття ним цих робіт згідно з актами приймання будівельних робіт за грудень 2017 року на загальну суму 290 718 грн.

Водночас, сам по собі факт не підписання відповідачем 6-ти актів за грудень 2017 року, за відсутності заперечень з боку відповідача щодо обсягів, вартості та якості робіт (послуг), вказаних в цих актах, не може бути належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у розумінні статей 76-79 ГПК України невиконання позивачем таких робіт (послуг), а лише свідчить про ухилення відповідача від виконання свого обовязку щодо прийняття робіт (послуг) у встановленому законом і договором порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 підлягає скасуванню в частині відмови в позові про стягнення з відповідача на користь позивача 290 718 грн., в цій частині слід прийняти нове рішення позов задовольнити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» б/н від 18.10.2018 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 290 718 грн. Прийняти в цій частині нове рішення позов задовольнити: стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 25253009) на користь ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 31978981) 290 718 грн.

3. У решті рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2018 у справі № 914/731/18 залишити без змін.

4. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 25253009) на користь ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 31978981) 4 360,77 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

5. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 25253009) на користь ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ідентифікаційний код 31978981) 6 541,16 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.01.2019.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Зварич О.В.