ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/240/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Майданик Валерії Юріївни (колишнє прізвище - Левадна)

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А.)

від 11.09.2018

у справі № 925/240/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Поланд Ворк (Poland-Work)

до Фізичної особи-підприємця Левадної Валерії Юріївни

про стягнення 4 508, 23 польських злотих, що еквівалентно 34 222, 39 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю Поланд Ворк (Poland-Work) (далі - ТОВ Поланд Ворк (Poland-Work) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Левадної Валерії Юріївни про стягнення 4 508, 23 польських злотих, з яких: 4 080, 00 польських злотих основний борг за договором позики, 65, 06 польських злотих 3% річних, 61, 14 польських злотих 1% за користування позикою, 302, 03 польських злотих пені, що в еквіваленті на дату подання позову складає 34 222, 39 грн.

1.2. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.04.2018 у справі №925/240/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Левадної Валерії Юріївни на користь ТОВ Поланд Ворк (Poland-Work) 4 080, 00 польських злотих основного боргу, 65, 06 польських злотих 3% річних, 61, 14 польських злотих 1% за користування позикою, 302, 03 польських злотих пені (що в еквіваленті складає 34 222, 39 грн), 1 762, 00 грн на відшкодування сплаченого судового збору, 750, 00 польських злотих витрат на послуги адвоката (що в еквіваленті складає 5 693, 32 грн), 800, 00 грн витрат на послуги перекладача, 73, 00 грн витрат на отримання витягу з ЄДРПОУ щодо відповідача.

1.3. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.04.2018, Фізична особа-підприємець Майданик Валерія Юріївна (колишнє прізвище Левадна В.Ю.) подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким закрити провадження у справі.

1.4. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв'язку з відхиленням заяви апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги та ненаданням доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками позивачу. Надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги - протягом 10 днів з дня отримання ухвали; роз'яснено наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

1.5. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2019 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Майданик Валерії Юріївні у відкритті апеляційного провадження у справі №925/240/18.

1.6. При цьому судом апеляційної інстанції встановлено таке:

- повторно подане клопотання про поновлення строку обґрунтовано тим, що 24.04.2018 заявник при прийнятті оскаржуваного рішення у судовому засіданні не брав участі, а під час надсилання оскаржуваного рішення судом першої інстанції поштою перебував за кордоном. При цьому відповідач фактично проживає за іншою адресою, а за адресою реєстрації існують проблеми з отриманням кореспонденції, так як періодично надіслані поштовим відділенням повідомлення щодо отримання кореспонденції або сама кореспонденція витягуються з поштової скриньки відповідача невідомими особами, і тому заявник фактично не отримував з поштового відділення повідомлення про отримання надісланого судом оскаржуваного рішення, і заявнику нічого не було відомо щодо такого поштового відправлення;

- лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу №925/240/18 Господарського суду Черкаської області відповідач через свого представника звернувся 10.07.2018 до суду із клопотанням щодо надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та видачі копії рішення суду по даній справі, яке отримано його представником 10.07.2018.

1.7. Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку, суд апеляційної інстанції виходив з такого:

- відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером НОМЕР_1, Майданик В.Ю. зареєстрована за адресою АДРЕСА_1;

- за наведеною адресою позивачем направлена позовна заява з додатками, що підтверджується оригіналами поштової квитанції від 14.03.2018 та описом вкладення у цінний лист;

- Господарським судом Черкаської області повідомлено відповідача за юридичною адресою ухвалою від 21.03.2018 про відкриття провадження та про призначення справи до розгляду у судовому засіданні на 10.04.2018;

- ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі №925/240/18 відповідачем не отримано, лист повернуто до суду за закінченням терміну зберігання;

- ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.04.2018 розгляд справи відкладено на 24.04.2018. Вказану ухвалу відповідач отримала особисто 11.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 181 та витягом з сайту Укрпошти за цим же номером;

- з врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання апелянта на його необізнаність про розгляд цієї справи Господарським судом Черкаської області, спростовується матеріалами справи;

- направлене відповідачу за юридичною адресою судом першої інстанції рішення від 24.04.2018, апелянтом не було отримано та лист повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. Разом з тим суд апеляційної інстанції вважав, що відмова адресата від отримання кореспонденції, або неотримання ним кореспонденції від судового органу, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони. Крім того, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з рухом справи у спорі за його участю та з прийнятим за результатом судового вирішення цього спору процесуальним рішенням, оскільки інформація про призначення судових засідань є відкритою, її можна отримати як на сайті в мережі інтернет (http://court.gov.ua/fair/), так і в інформаційному центрі суду. Усі процесуальні документи суду наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/). Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73630795) рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2018 у справі №925/240/18 було надіслано скаржнику судом 26.04.2018 та оприлюднено у вказаному реєстрі 02.05.2018;

- також суд апеляційної інстанції вважав суперечливим попереднім твердженням доводи апелянта про те, що рішення суду першої інстанції вона не могла отримати у зв'язку з перебуванням за кордоном, на підтвердження чого надала до апеляційної суду копії паспорту для виїзду за кордон. Утім, як встановлено судом апеляційної інстанції, з наданих копій паспорту, які незасвідчені належним чином, усупереч вимог частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, неможливо встановити період перебування заявника за кордоном;

- процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону, а, наведені стороною спору у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, обставини не є об'єктивно непереборними і виникли внаслідок недобросовісного здійснення учасником справи своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала заявнику подати апеляційну скаргу у встановлений законодавством строк.

2. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

2.1. Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018, Фізична особа-підприємець Майданик Валерія Юріївна подала касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

2.2. Узагальнені доводи касаційної скарги:

- про рішення суду першої інстанцій відповідач дізналася лише на стадії його примусового виконання приватним виконавцем;

- після отримання постанови приватного виконавця Плесюка О.С. про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу № 925/240/18 через представника відповідача - адвоката Смаглія В.М., стороною було здійснено ознайомлення з матеріалами даної справи та отримано в Господарському суді Черкаської області копію рішення суду;

- скаржниця не відмовлялася отримувати надіслану їй копію рішення суду, доказів такої відмови в матеріалах справи немає, навпаки наявний поштовий конверт з відправленням копії судового рішення на її адресу, який повернутий до суду за закінченням терміну зберігання;

- наведені обставини, на думку скаржника, свідчать про порушення судом апеляційної інстанції частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України;

- у засіданні Господарського суду Черкаської області, призначеному на 24.04.2018, в якому судом було прийнято рішення, відповідач не була присутня;

- під час надсилання відповідачу копії судового рішення вона перебувала за кордоном, що підтверджується відповідними відмітками у її закордонному паспорті;

- за адресою реєстрації існують проблеми з отриманням кореспонденції, так як періодично надіслані поштовим відділенням повідомлення щодо отримання кореспонденції або сама кореспонденція витягуються з поштової скриньки відповідача невідомими особами, тому відповідач не була обізнана, що у поштовому відділенні їй слід було забрати поштове відправлення.

2.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ Поланд Ворк (Poland-Work) просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

3. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

3.1. Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

3.2. Положеннями статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

3.3. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у засіданні Господарського суду Черкаської області 24.04.2018, у якому проголошено скорочене судове рішення, представники сторін, зокрема й відповідача не були присутні. Повне рішення складене 26.04.2018 та в цей же день відправлено сторонам. Разом з тим Фізичною особою-підприємцем Майданик Валерією Юріївною копія рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2018, яка направлена їй за юридичною адресою, не була отримана та лист повернуто до суду за закінченням терміну зберігання.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, статтею 119 Господарського процесуального кодексу України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

3.5. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

3.6. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 відхилено заяву Фізичної особи-підприємця Майданик Валерії Юріївни про поновлення строку на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі частин 2, 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2019 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Майданик Валерії Юріївні у відкритті апеляційного провадження у справі №925/240/18, оскільки наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

3.7. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

3.8. Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови Фізичній особі-підприємцю Майданик Валерії Юріївні у відкритті апеляційного провадження у справі №925/240/18, оскільки наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером НОМЕР_1, Майданик В.Ю. зареєстрована за адресою 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, бул. Шевченка, 69, кв. 57.

За наведеною адресою позивачем направлена позовна заява з додатками, а судами попередніх інстанцій направлялись процесуальні документи.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.04.2018 розгляд справи відкладено на 24.04.2018. Вказану ухвалу відповідач отримала особисто 11.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 741 та витягом з сайту Укрпошти за цим же номером.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що посилання апелянта на його необізнаність про розгляд цієї справи Господарським судом Черкаської області, спростовується матеріалами справи.

3.9. При цьому колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

3.10. З врахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено, що скаржниця не була позбавлена можливості ознайомитися з рухом справи у спорі за її участю та з прийнятим за результатом судового вирішення цього спору процесуальним рішенням, оскільки інформація про призначення судових засідань є відкритою, її можна отримати як на сайті в мережі інтернет (http://court.gov.ua/fair/), так і в інформаційному центрі суду.

Усі процесуальні документи суду наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73630795) рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2018р. у справі №925/240/18 було надіслано скаржнику судом 26.04.2018 та оприлюднено у вказаному реєстрі 02.05.2018.

3.11. Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

3.12. Так, скаржниця сама у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 05.09.2018, що встановлено судом апеляційної інстанції, зазначила про те, що фактично проживає за іншою адресою, проте всупереч наведеної норми частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України не виконала процесуального обов'язку щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання.

3.13. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наведені стороною спору у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не є об'єктивно непереборними та не можуть вважатися поважною причиною, яка перешкоджала заявнику подати апеляційну скаргу у встановлений законодавством строк.

3.14. Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та передусім зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу приписів частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3.15. Щодо доводів касаційної скарги, що під час надсилання відповідачу копії судового рішення вона перебувала за кордоном, підтвердження чого є відповідні відмітки у її закордонному паспорті, то судом апеляційної інстанції встановлено, що з наданих копій паспорту неможливо встановити період перебування заявника за кордоном.

4. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

4.1. Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодекс України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

4.2. Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням вимог процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

5. Судові витрати

5.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Майданик Валерії Юріївни залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 у справі № 925/240/18- без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко