ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року Справа № 923/719/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Генічеськ Херсонської області

до Комунального підприємства "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м. Генічеськ Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 582 492,60 грн. (стягнення збитків, внаслідок самовільного використання водних ресурсів)

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: уповноважений представник ОСОБА_1

14.08.2018 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява № 18/9-1411/18 від 03.08.2018 від Державної Азовської морської екологічної інспекції (позивач) до Комунального підприємства "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (відповідач), у якій просить стягнути заборгованість у розмірі 582 492,60 (стягнення збитків, внаслідок самовільного використання водних ресурсів).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.08.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.12.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.01.2019.

Позивач у судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. 14.06.2010 відповідачем було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами за реєстраційним № 5169 видобування питних підземних вод з ділянки Генічеського родовища, де розташований водозабір КП "Генічеське ВУВКГ" (привязка до місцевості: м.Генічеськ та прилегла територія, на північно-східному березі Східного Сивашу та південно-західній частині берега Утлюцького лиману) зі строком дії дозволу на користування надрами на 20 років, видобування питних підземних вод в обсягах, передбачених дозволом на спеціальне водокористування.

Відповідно до пункту 10 Порядку надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2008 року № 273 у дозволі зазначаються:

- реєстраційний номер і дата видачі;

- вид користування надрами;

- відомості про ділянку надр, що надається у користування, із зазначенням її назви, місцезнаходження, координат, площі та обмежень щодо глибини використання (у разі потреби);

- вид корисної копалини (відповідно до переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 її запаси на час надання дозволу;

- найменування органу, який затвердив запаси корисної копалини, дата і номер протоколу (для дозволів на видобування корисних копалин);

- мета користування надрами;

- джерело фінансування робіт;

- особливі умови;

- відомості про власника дозволу (найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, ідентифікаційний код (номер), місцезнаходження);

- відомості про погодження надання дозволу:

- строк дії дозволу.

На думку відповідача, спеціальний дозвіл на користування надрами видається не на свердловину, а на ділянку надр, що надається у користування, і спеціальним дозволом на користування надрами № НОМЕР_1 "ГВУВКГ" було надано дозвіл на видобування питних підземних вод з ділянки Генічеського родовища, де розташований водозабір КП "ГВУВКГ" (привязка місцевості: м.Генічеськ та прилегла територія, на північно-східному березі Східного Сивашу та південно-західній частині берега Утлюцького лиману). Свердловина № 7-684 знаходиться у м. Генічеськ, тобто на ділянці, на якій КП "ГВУВКГ" дозволено видобувати питну воду.

Відповідач звертає увагу суду, що у діях КП "ГВУВКГ" відсутні підстави для покладення на нього відповідальності за шкоду, оскільки відсутня протиправна поведінка Відповідача - видобуток питної води здійснюється відповідно до наявного у нього спеціального дозволу на користування надрами № 5169 та Дозволу на спеціальне водокористування, а відтак у Відповідача відсутнє самовільне надрокористування.

В засіданні суду 11.01.2019 оголошувалась вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представника відповідача, який прибув в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу Державної Азовської морської екологічної інспекції від 02.12.2015 № 182 "Про проведення планового заходу" була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами КП "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

Перевірка проводилась в період з 07.12.2015 по 25.12.2015. За результатами планової перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами КП "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" № 18 від 07.12-25.12.2015.

Перевіркою встановлено, що основним видом діяльності Відповідача є очищення та постачання води (код КВЕД 36.00).

Матеріалами справи підтверджується, що водоспоживання та водовідведення здійснюється Відповідачем на підставі Дозволу на спеціальне водокористування № Укр 7.14 Хрс від 20.11.2013, яким передбачена експлуатація 12-ти свердловин. 14.06.2010 КП "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" отримано Спеціальний дозвіл на користування надрами № 5169 на свердловини №№7-30; 7-31; 7-32; 7-33; 7-34; 7-35; 7-36; 7-536; 7-652; 7-683). Термін дії дозволу 20 років. Свердловина № 7-31 виведена з експлуатації.

Водовідведення здійснюється через один випуск в Азовське море після очисних споруд, що мають повний цикл біологічного очищення.

В ході здійснення перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції встановлено факт самовільного користування КП "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" надрами при видобуванні підземних вод зі свердловини № 7-684, яка не врахована у спеціальному дозволі на користування надрами. Зазначене зафіксовано в акті перевірки.

Як вбачається з акта перевірки, підприємство у 2014 році здійснювало користування свердловиною № 7-684 за відсутністю спеціального дозволу на користування надрами.

Переліком корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 передбачено, що прісні підземні води є корисними копалинами загальнодержавного значення.

Згідно форми статистичної звітності 7-ГР (підземні води) обсяг видобутої води зі свердловини № 7-684 за 2014 рік складає 378 100 куб. метрів.

Відповідно до Інструкції про порядок складання звітного балансу використання підземних вод за формою № 7-гр (підземні води), затвердженої наказом Держкомстату України від 28.04.1998 № 144, звіт за формою № 7-гр (підземні води) подають щорічно, до 20 січня, підприємства і організації різних міністерств та відомств, всіх форм власності, що видобувають підземні води в межах України.

Так, у звітному балансі використання підземних вод за 2015 рік (підземні води) обсяг видобутої води зі свердловини № 7-684 складає 348 200 куб. метрів.

Таким чином, Відповідач користувався свердловиною № 7-684 у 2014 і 2015 роках за відсутністю спеціального дозволу на користування надрами та видобув води загальним обсягом 726 300 куб. метрів.

Згідно із ст. 1 Водного кодексу України, водокористування це використання вод (водних обєктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види користування вод (водних обєктів); водні ресурси обсяги поверхневих, підземних і морських вод відповідної території.

Водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні обєкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів (ст.48 ВК України).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Відповідно до положень цього Кодексу дозвіл на спеціальне водокористування це документ, який засвідчує право певного суб'єкта господарювання на користування водними ресурсами (у тому числі і тих, що відносяться до корисних).

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин, строки спеціального водокористування.

Статтею 19 Кодексу України про надра (далі - Кодекс), передбачено, що надра надаються в користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Права та обовязки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами (ст. 24 Кодексу).

Відповідно до ст. 56 Кодексу, однією з основних вимог в галузі охорони Надр є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Статтями 65, 67 Кодексу передбачено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у тому числі і в самовільному користуванні надрами. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами в процесі їх діяльності внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів регулюється Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783, зі змінами, внесеними згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів № 367 від 05.11.2015 (далі - Методика).

Пунктом 1.2 Методики, в редакції, що діяла на момент проведення перевірки, визначено, що порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, в тому числі у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які в за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства (пункт 1.4).

Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну Азовську морську екологічну інспекцію, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 № 136 (далі - Положення), Державна Азовська морська екологічна інспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно підпункту 4.2 пункту 4 Положення, Державна Азовська морська екологічна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, у тому числі про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Згідно підпункту 7.1. пункту 7 Положення, діяльність Державної Азовської морської екологічної інспекції поширюється на: територію від державного кордону України з Російською Федерацією (Новоазовський район Донецької області), територію завширшки сто метрів від урізу води Азовського моря, його заток та лиманів у межах Донецької, Запорізької, Херсонської областей та адміністративно-територіальних меж міст Маріуполя, Бердянська, Генічеська, а також Арабатської стрілки у межах Херсонської області, коси Бирючий Острів, Федотової коси, коси Пересиль, Обитічної коси, Бердянської коси, Білосарайської коси, Кривої коси.

Відповідно до п. 9.1 Методики державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря, внаслідок порушення Відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а саме - користування свердловиною № 7-684 у 2014 і 2015 роках за відсутністю спеціального дозволу на користування надрами, було проведено розрахунок збитків.

Згідно розрахунку збитків за самовільне використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, а саме спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) у 2014 році сума збитків склала 303 236,20 грн, у 2015 році - 279 256,40 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що Державною Азовською морською екологічної інспекцією було направлено на юридичну адресу КП "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" претензію № 2 від 02.02.2017 і претензію № 3 від 02.02.2017 з розрахунками збитків за самовільне використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, а саме спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) у 2014, 2015, з пропозицією добровільно відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок порушення ст. 19, 21, 23, 24 Кодексу України про надра, ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснює у порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбач законодавством України, - на пільгових умовах.

У відповідності до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршанням якості природних ресурсів.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів (ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

За частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що КП "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" у 2014 і 2015 роках самовільно використовувало водні ресурси за відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

Суд погоджується з думкою позивача, що своїми діями відповідач допустив грубе порушення вимог кодексу України про надра, Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Суд вважає за доцільне зазначити, що згідно з пунктом 1.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, Позивач не повинен доводити наявність вини Відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, Відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 238 ГПК України, зміст п.58 рішення у справі Серявін та ін. проти України щодо тлумачення належного обґрунтування рішення, заперечення відповідача судом відхиляються як такі, що не спростовують доказів позивача.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (75500, Херсонська область, м.Генічеськ, вул.Соборна, 196, ) на користь місцевого бюджету Генічеської міської ради збитки за самовільне використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, а саме спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) у 2014 - 2015 роках у розмірі 582 492,60 грн, перерахувавши вищевказану суму на р/рахунок № 1113, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Херсонській області, МФО 899998, , код платежу 24062100, за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" та судовий збір в сумі 8 737,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 21.01.2019 року.

Суддя В.В.Литвинова