ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1032/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

При секретарі судового засідання Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2018, ухвалене суддею Гороховим І.С., повне рішення складено 13.09.2018, у справі № 908/1032/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс"

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Азовкабель"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення з останнього на свою користь двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у зв'язку з перериванням (непоновленням) у постачанні електричної енергії в межах діючого договору № 1149 за період з 15:00 15.10.2016 по 15:00 15.11.2016 (744 год.) в сумі 277 148, 60 грн. згідно з наданим розрахунком.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.09.2018 у справі № 908/1032/18 позов задоволено повністю; стягнено з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" двократну вартість недовідпущеної електричної енергії в сумі 277 148, 60 грн, судовий збір в розмірі 4 157,23 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин укладення між позивачем та відповідачем договору про постачання електричної енергії № 1149 (з додатками № 1-12), за умовами якого відповідач (постачальник електричної енергії) постачає позивачу (споживачу) електричну енергію, а позивач оплачує відповідачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами та додатками до договору. Також, суд встановив, що між ОСОБА_1 "Азовкабель" (власник мереж) та відповідачем у справі (користувач) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж, за умовами якого власник мереж зобовязався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших субєктів господарювання (субспоживачів), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач. У свою чергу, між ОСОБА_1 "Азовкабель" (власник мереж) та ТОВ "БАРК" (споживач) укладено договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами якого власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії. 11.08.2016 електропостачання до мереж ТОВ "БАРК" було припинено та не поновлено до 10.07.2017. Судом встановлено, що відповідач був обізнаний про відсутність електропостачання на обєкті позивача, однак не вчинив будь-яких дій для відновлення електропостачання, чим порушив зобовязання, які покладено на нього договором про постачання електричної енергії № 1149 від 06.12.2005 та ПКЕЕ. Місцевий господарський суд зазначив, що двократна вартість недовідпущеної електричної енергії є наслідком (відповідальністю) порушення енергопостачальником зобов'язання, передбаченого у договорі, а відтак має правову природу штрафної санкції за порушення договірного зобов'язання та носить грошовий характер. Позивач доводив вину відповідача як енергопостачальника у недовідпущенні електричної енергії в місці її продажу, яка виразилась у бездіяльності відповідача щодо усунення порушень прав споживача власником мереж шляхом відновлення електропостачання. За висновком суду, наведеним в оскаржуваному рішенні, не вчиненням будь-яких дій на відновлення електропостачання позивачу у розумні строки, відповідач тим самим порушив зобов'язання за договором № 1149. Тобто, електропостачання електроустановки позивача було припинено у спірний період саме за бездіяльності ПАТ "Запоріжжяобленерго". ПАТ "Запріжжяобленерго" не мало претензій до позивача щодо виконання зобов'язань, ОСОБА_1 "Азовкабель" погодження на припинення транзиту електроенергії до електроустановок позивача не надавало, разом з тим, ПАТ "Запріжжяобленерго" порушене право позивача на отримання згідно договору № 1149 електроенергії не відновило, переривання електропостачання не усунуло в період відсутності електроенергії. Судом також встановлено, що у зв'язку з відсутністю електропостачання ТОВ "БАРК" були складені акти від 11.08.2016 та 15.09.2016, якими зафіксовано відсутність електроенергії на ТОВ "Барк"; актами від 05.09.2016, 12.09.2016 представники Бердянського міського району електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" засвідчили, що електропостачання здійснюється від дизельного генератора.

Врахувавши наведені вище обставини, суд зазначив, що відповідач був обізнаний про відсутність електропостачання на об'єкті позивача, проте не вчинив будь-яких дій для його відновлення. Встановивши неправомірність дій відповідача щодо переривання електропостачання до об'єкту позивача, суд також дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог та наявність підстав для їх задоволення. Окрім цього, при прийнятті рішення у справі судом враховано обставини, встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018 у справі № 908/2068/17, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі № 908/3004/16, пославшись при цьому, що судовими рішеннями встановлено, що дійсно 11.08.2016 з 15:00 електропостачання до мереж ТОВ "БАРК" було припинено. Також, суд не вбачав підстав для застосування до вимог позивача позовної давності, про що заявив відповідач, вважаючи, що у спірних відносинах спеціальна позовна давність строком 1 рік не застосовується, оскільки відповідальність, яку просить застосувати позивач не має правової природи штрафної санкції, а є іншим видом відповідальності, що передбачена законом.

Отже, за висновком суду, позивач довів вину відповідача як енергопостачальника, у недовідпущенні електричної енергії в місці її продажу, яка виразилась у бездіяльності відповідача щодо усунення порушень прав споживача Власником мереж, шляхом відновлення електропостачання електричної енергії в місці її продажу. Не вчиненням будь-яких дій на відновлення електропостачання позивачу у розумні строки, відповідач тим самим порушив зобов'язання за договором № 1149. Тобто, електропостачання електроустановки позивача було припинено у спірний період саме за бездіяльності ПАТ "Запоріжжяобленерго".

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" подало апеляційну скаргу про скасування цього рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на ті обставини, що рішення господарського суду винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції зазначено, що не вчиненням будь-яких дій на відновлення електропостачання позивачу в розумні строки, відповідач порушив зобовязання за договором № 1149.

Не погоджуючись з таким твердженням суду, відповідач посилається на п.4.3.1. договору про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005, відповідно до якого сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобовязань за цим договором якщо воно є результатом обставин непереборної сили. До обставин непереборної сили належить: інші протиправні дії третіх осіб. Термін виконання зобовязань за договором відкладається на строк дії цих обставин непереборної сили. Крім того, відповідач посилається на рішення суду у справі №908/2260/16 від 11.08.2016, яким встановлено, що о 15:00 год. електропостачання до мереж ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" було припинено ОСОБА_1 "Азовкабель". Отже, за твердженням скаржника, в період з 15.10.2016 по 15.11.2016 обовязок постачати електричну енергію позивачу у відповідача, відповідно до умов п. 4.3.1. договору, був відсутній, що не враховано судом під час винесення рішення у справі. Скаржник вважає, що оскільки в спірний період позивачу не мала постачатись електрична енергія, відповідно, не існує недовідпущеної електричної енергії, а тому відсутні підстави для стягнення її подвійної вартості. Також, відповідач посилається на ч.13 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику", якою визначено, що енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії). Між тим, скаржник вважає, що позивачем не доведено факту переривання електропостачальною організацією (відповідачем) поставки електричної енергії, оскільки припинення постачання електричної енергії позивачу здійснено ОСОБА_1 "Азовкабель". Посилаючись на ст. 58 Конституції України, скаржник зазначає, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Отже, відповідальності за бездіяльність щодо відновлення прав споживача власником мереж, усунення переривання електропостачання діючим законодавством або умовами договору не передбачено.

10.01.2019 від Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшли додаткові пояснення, в яких апелянт зазначив, що позивач звернувся з позовними вимогами поза межами встановленого законом строку, оскільки нарахування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії є штрафною санкцією, до якої застосовується спеціальна позовна давність тривалістю в один рік. Також, відповідач послався на те, що суд першої інстанції, стягнувши з відповідача нараховану позивачем штрафну санкцію, не перевірив наявність як складеного двостороннього акту про застосування обмеження, для чого повинен викликати представника постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації, у якому зазначаються час перерви та обсяг недовідпущеної споживачу електричної енергії, інші необхідні дані, так і не перевірив наявності виписаного та направленого відповідачу рахунку, оскільки лише після несплати нарахованих сум постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) у визначений термін на підставі складеного акту споживач має право подати позов до суду. Обовязковість складання вищезазначеного ОСОБА_2 про застосування обмежень та направлення відповідного рахунку передбачено п.п.6.44-6.48 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), які є імперативними нормами права та обовязкові до застосування у спірних правовідносинах сторін.

Так, відповідно до п.6.44 ПКЕЕ, у разі не передбаченого умовами договору переривання постачання електричної енергії з вини електропередавальної організації або постачальника електричної енергії та/або відпуску електричної енергії, параметри якості якої перебувають поза межами показників, зазначених у договорі, споживач має право на повернення йому коштів у розмірі, визначеному відповідно до законодавства України. Враховуючи положення п.6.45 ПКЕЕ, у разі порушення цих Правил або умов договору постачальником електричної енергії та/або електропередавальною організацією споживач, у якого укладені із зазначеними суб'єктами господарювання відповідні договори, викликає представника постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації для складання двостороннього акта порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається постачальнику електричної енергії або електропередавальній організації. Представник постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови представника постачальника електричної енергії або електропередавальної організації від підпису або неприбуття у визначений споживачем термін в акті робиться відповідний запис. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менш ніж трьома уповноваженими представниками споживача. Під визначенням "недовідпущена електрична енергія" відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ розуміється різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях та обмеженнях. Згідно з п.6.46 ПКЕЕ. у разі переривання електропостачання уповноваженими представниками споживача, постачальника електричної енергії та електропередавальної організації (основного споживача) складається акт про застосування обмеження, у якому зазначаються час перерви та обсяг недовідпущеної споживачу електричної енергії, інші необхідні дані. Сторони можуть додати до акта документи, які підтверджують вину іншої сторони або відсутність своєї вини. Якщо переривання в електропостачанні викликане технологічними порушеннями в роботі мереж електропередавальної організації, то у разі визначення обсягу недовідпущеної електричної енергії час перерви зменшується на проміжок часу, який регламентується ПУЕ відповідно до категорії надійності електропостачання струмоприймачів. Пунктом 6.48. ПКЕЕ передбачено, що на підставі акта порушень представник споживача визначає завдані споживачу внаслідок дій (бездіяльності) постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) збитки і виписує постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації) відповідні платіжні вимоги - доручення. У разі несплати нарахованих сум постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) у визначений термін споживач має право подати позов до суду. Обов'язок виклику представника енергопостачальника для складання двосторонніх акту порушень та акту застосування обмежень, відповідно до п.6.45 ПКЕЕ покладений на споживача, у якого з енергопостачальником укладено відповідній договір. Відповідач зазначає, що позивач з питань складання двосторонніх актів, передбачених п.6.45, п.6.46 ПКЕЕ. за період з 15.10.2016 по 15.11.2016 до відповідача не звертався і такі акти не складалися. Платіжних вимог доручень, які передбачені п. 6.48 ПКЕЕ позивач до відповідача не направляв. Відповідач вважає, що оскільки позивачем не дотримано вимог п.6.48 ПКЕЕ, то у нього відсутнє право на звернення до господарського суду з вимогою про стягнення вартості недовідпущеної електричної енергії. На думку відповідача, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме ч.2 ст.258 ЦК України, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Представник позивача у судових засіданнях апеляційного господарського суду проти задоволення позовних вимог заперечив, пославшись на правомірність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Представник третьої особи вирішення спору відніс на розсуд суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2018, постановленою колегією суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А. (доповідач), судді: Пархоменко Н.В., Чередко А.Є., відкрито апеляційне провадження у справі № 908/1032/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 03.12.2018 о 11:00 год.

У судовому засіданні 03.12.2018 оголошено перерву у судове засідання на 12.12.2018 о 11:30.

У судовому засіданні 12.12.2018 оголошено перерву у судове засідання на 10.01.2019 о 11:30.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Пархоменко Н.В. та надходженням до суду від відповідача клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 04.01.2019 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у даній справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 04.01.2019 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: Головуючий суддя Коваль Л.А. (суддя-доповідач), судді Парусніков Ю.Б. та Чередко А.Є.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є. розпорядженням керівника апарату суду від 10.01.2019 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у даній справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2019 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: Головуючий суддя Коваль Л.А. (суддя-доповідач), судді Парусніков Ю.Б. та Білецька Л.М.

10.01.2019 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, 06.12.2005 між ВАТ "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії, в процесі реорганізації назву змінено на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго") та ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" (споживач) (ТОВ "БАРК") укладений договір про постачання електричної енергії № 1149 з додатками (далі Договір про постачання).

Відповідно до умов цього Договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу в межах 200 кВт дозволеної потужності та обсягах відповідно до умов Договору, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Договором про постачання сторони узгодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією (далі- ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ) та технічними умовами.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі № 908/3004/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський рибопереробний комплекс" до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про стягнення 312 330, 84 грн. встановлено та в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи, що Додатковою угодою від 01.12.2010 сторони внесли зміни до п. 7.4. Договору про постачання та виклали у новій редакції Додатки 2-5 до Договору.

Додатком № 2 до Договору про постачання (в редакції додаткової угоди про внесення змін від 01.12.2010) сторони узгодили точки продажу електричної енергії, а саме: Ф-6 РУ-6 кB ЗАО ПП "Азовкабель", Ф-24 РУ-6 кВ ЗАО ПП "Азовкабель" з найменуванням приєднання (об'єкта) рибопереробний комплекс за адресою: вул. Кабельщиків, 1А.

Додатком № 4 до вказаного Договору постачання визначено Порядок розрахунків за активну електроенергію, Додатком № 6 - Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії.

Згідно з п.п. 3.1.2. Договору про постачання постачальник електричної енергії має право обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього Договору у відповідності до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Умовами п. 6.1. - 6.3. Договору про постачання сторони визначили, що електропостачання cпоживача може бути обмежено або припинено постачальником електричної енергії згідно з порядком, встановленим діючими нормативними документами та ПКЕЕ у разі порушення споживачем умов цього Договору, вимог ПКЕЕ та інших діючих нормативних документів. Електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником у разі введення в установленому порядку графіків обмежень та відключень внаслідок недостатності електричної енергії та (або) потужності в енергетичній системі. Величина обмеження електроспоживання та потужності з вказівкою черг та величин обмежень щорічно доводиться споживачу постачальником електричної енергії письмовим повідомленням. Тривалість і час проведення ремонтів у мережах постачальника електричної енергії, коли споживач буде відключений, обмежений або знижена надійність електропостачання, доводиться споживачеві письмово постачальником електричної енергії в терміни, передбачені ПКЕЕ.

Підпунктом 4.1.2. п. 4.1. Договору про постачання передбачена відповідальність постачальника електричної енергії, а саме: у разі перерви в постачанні електричної енергії споживачу з вини постачальника понад терміни, визначені ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії, постачальник електричної енергії несе відповідальність перед споживачем за вартість недовідпущеної електричної енергії згідно ст. 24 Закону України "Про електроенергетику".

Згідно з п. 9.7. Договору про постачання цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2006 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії Договору можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін. За умови постачання електричної енергії споживачу мережами іншого споживача (основного споживача) у разі припинення з будь-яких причин дії договору про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача, дія даного Договору за відповідними приєднаннями споживача також припиняється.

Враховуючи відсутність заяв сторін про припинення строку дії Договору, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що умови Договору є дійсними і на момент розгляду даного спору судом. Ця обставина сторонами не заперечується.

Разом з цим, відповідно до п. 1.7. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 ( у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 № 910), у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією, відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2).

01.05.2013 між ОСОБА_1 "Азовкабель" (Власник мереж) та ВАТ "Запоріжжяобленерго" (Користувач) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 4-6, відповідно до умов якого Власник мереж зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача та (або) інших суб'єктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2. вказаного договору Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених "ОСОБА_2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", яка наведена у Додатку № 2 "Перелік точок приєднання електроустановок Користувача та Субспоживачів до технологічних електричних мереж Власника мереж".

Зазначеним Додатком встановлена точка приєднання електроустановок ТОВ "БАРК" до технологічних мереж ОСОБА_1 "Азовкабель" Ф-6, Ф-24 РУ-6 кВ ГПП 110/6 кВ Власника мереж.

Умовами розділу 6 Договору про спільне використання сторони визначили порядок обмеження та припинення спільного використання технологічних електричних мереж, а саме в п. 6.1. 6.6. Так, вказаними пунктами договору передбачено, що спільне використання технологічних електричних мереж може бути припинено або обмежено Власником мереж:

1) Без попередження у разі виникнення аварійних ситуацій в електроустановках мереж на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії Користувача;

2) З повідомленням Користувача не пізніше, ніж за 10 хвилин, у разі перевищення субспоживачами договірної граничної величини електричної потужності в години максимум навантаження протягом 30 хвилин і більше;

3) З повідомленням Користувача не пізніше ніж за три робочих днів у разі: несплати Користувачем за використання електричних мереж Власника мереж у встановлений термін з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ; використання технологічних електричних мереж Власника мереж Користувачем після закінчення строку дії Договору; на виконання припису державних органів, на які покладені відповідні обов'язки згідно з законодавством, у зазначені у приписі терміни; у разі відсутності резервного живлення з повідомленням не пізніше, ніж за 10 днів, для проведення планових ремонтних робіт в електроустановках Власника мереж або для приєднання нових споживачів.

Згідно з п. 11.5. Договору про спільне використання цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2013 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін. У разі переходу права власності (права господарського відання) на технологічні електричні мережі до іншої особи цей договір втрачає чинність (при цьому підписання додаткової угоди з цього приводу не потрібне).

Місцевим господарським судом не встановлено обставин припинення дії даного договору на момент розгляду даного спору судом. Про протилежне учасниками процесу не заявлялось, також, і при розгляді апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

01.01.2011 між ЗАТ "ПП "Азовкабель" (в подальшому назву змінено на Приватне акціонерне товариство "Азовкабель", власник мереж) та ТОВ "БАРК" (споживач) укладено договір № 58 про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами п. 1.1. якого власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з Договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені п. 4.1.1, цього договору.

Як встановлено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі № 908/3004/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський рибопереробний комплекс" до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про стягнення 312 330, 84 грн., яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.03.2018, 10.06.2016 листом № 896 ОСОБА_1 "Азовкабель" звернулось до ПАТ "Запоріжжяобленерго" для надання згоди про відключення електроустановок ТОВ "БАРК" від технологічних електричних мереж ОСОБА_1 "Азовкабель" у зв'язку з відсутністю між ОСОБА_1 "Азовкабель" та ТОВ "БАРК" укладеного договору про технічне забезпечення електропостачання споживача та несплати ТОВ "БАРК" виставлених ОСОБА_1 "Азовкабель" рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії у 2016 році. Вказаний лист був отриманий ПАТ "Запоріжжяобленерго" 15.06.2016.

23.06.2016 листом № 964 ОСОБА_1 "Азовкабель" повторно звернулось до ПАТ "Запоріжжяобленерго" про надання згоди на відключення електроустановок ТОВ "БАРК".

Вказаний лист отримано ПАТ "Запоріжжяобленерго" 23.06.2016.

Листом № 007-44/9737 від 29.06.2016 ПАТ "Запоріжжяобленерго" зазначило, що враховуючи твердження ОСОБА_1 "Азовкабель" про відсутність з 01.01.2016 договору про технічне забезпечення електропостачання, умовами якого повинен бути обумовлений порядок розрахунків за компенсацію перетікання реактивної електроенергії, погодити відключення з причин несплати рахунків, виставлених за період січень травень 2016 року немає підстав. При цьому вказує, що погодити відключення за наявності заборгованості за договором про технічне забезпечення електропостачання № 58 від 01.01.2011 року, ПАТ "Запоріжжяобленерго" не має підстав з причин, що у листі ОСОБА_1 "Азовкабель" не зазначено, за що виникла дана сума боргу за договором. Разом з тим, ПАТ "Запоріжжяобленерго" у вказаному листі повідомило ОСОБА_1 "Азовкабель" про те, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" не є стороною договору про технічне забезпечення електропостачання та не має повноважень здійснити перевірку факту дійсної відсутності даного договору між ОСОБА_1 "Азовкабель" та ТОВ "БАРК", але враховуючи, що наявність даного договору передбачена вимогами ПКЕЕ, ПАТ "Запоріжжяобленерго не заперечує проти здійснення відключення електроустановок ТОВ "БАРК" за умови обов'язкового дотримання вимог п. 7.3. та п. 7.5. ПКЕЕ та Постанови КМУ № 93 від 23.01.2004. Поряд з цим ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернуло увагу на те, що якщо викладений факт відсутності договору про технічне забезпечення електропостачання не відповідає дійсності, вся відповідальність за можливі негативні наслідки буде покладатися на ОСОБА_1 "Азовкабель".

Також, в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі № 908/3004/16 на підставі матеріалів справи встановлено, що листами № 1176 від 26.07.2016 та № 1182 від 27.07.2016 третя особа, керуючись п. 7.5. Правил користування електроенергією, надіслала ПАТ "Запоріжжяобленерго" та ТОВ "БАРК" повідомлення про повне припинення постачання електричної енергії до ТОВ "БАРК" 03.08.2016 о 15-00. Проте, в зазначені строки відключення не відбулось.

В подальшому, листом № 1248 від 04.08.2016 третьою особою направлено на адресу позивача повідомлення про повне припинення постачання електричної енергії, в якому з посиланням на наявність у позивача заборгованості за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача № 58 від 01.01.2011 в сумі 21 942, 96 грн. та відсутність договору про технічне забезпечення електропостачання споживача з 01.01.2016, останнього попереджено про повне припинення постачання електричної енергії протягом трьох робочих днів після отримання даного повідомлення. Вказане повідомлення цього ж дня було отримано уповноваженою особою позивача.

Судом також встановлено, що 11.08.2016 з 15:00 електропостачання до мереж ТОВ "БАРК" припинено.

Факт відключення та вчинення дій по відключенню позивача від електропостачання у наведену дату сторонами не заперечується.

У зв'язку з відсутністю електропостачання, ТОВ "БАРК" були складені акти від 11.08.2016 та 15.09.2016, якими зафіксовано відсутність електроенергії на ТОВ "БАРК". Акти підписані трьома представниками споживача та директором товариства позивача.

Актами від 05.09.2016, 12.09.2016 представники Бердянського міського району електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" засвідчили, що електропостачання виробничих потужностей ТОВ "БАРК" здійснюється від дизельного генератора.

Вище викладені обставини встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018 у справі № 908/2068/17, якою скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 11.12.2017 у справі № 908/2068/17 за позовом ТОВ "БАРК" до ПАТ "Запоріжжяобленерго", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 268 563,55 грн., та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Постановою Верховного Суду від 23.08.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018 у справі № 908/2068/17 залишено без змін.

Предметом розгляду по справі № 908/1032/18 є вимога ТОВ "БАРК" про стягнення з відповідача 277 148,60 грн. двократної вартості недовідпущеної електроенергії, з посиланням при цьому на приписи ч. 13 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику", за період переривання (непоновлення) у постачанні електричної енергії в межах діючого договору № 1149 з 15:00 15.10.2016 по 15:00 15.11.2016.

В обґрунтування підстав для задоволення заявленої вимоги позивач послався на ті обставини, що факт переривання (непоновлення) у постачанні електричної енергії в межах діючого договору № 1149 підтверджується, зокрема, графіком надання послуги з приєднання для поновлення електричного живлення за договором № 1149, з якого вбачається, що відповідач з метою припинення переривання у постачанні електричної енергії до ТОВ "БАРК" та поновлення електроживлення за договором № 1149 від 06.12.2005 зобов'язується надати послугу з приєднання ТОВ "БАРК" до 10.07.2017; а також укладанням в подальшому додаткової угоди № 1 від 10.07.2017 для поновлення постачання електричної енергії, журналами подій лічильників (за лічильником № 1124016 показник з 15:00 15.10.2016 по 15:00 15.11.2016 становить 1420.564300 кВт (без змін); за лічильником № 1125117 показник з 15:00 15.10.2016 по 15:00 15.11.2016 становить 2282.368250 кВт (без змін). До того ж, за твердженням позивача, до 10.07.2017 включно відповідачем не було поновлено електропостачання мереж позивача, що є тривалим порушенням у загальному періоді з 11.08.2016 по 10.07.2017. Як на правові підстави позову, позивач послався, зокрема, на ч. 11 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику", ч. 13 ст. 24 цього ж Закону.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним та Господарським кодексами, Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 № 910, та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442.

Як передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику", енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; місце приєднання (точка приєднання) електроустановки - існуюча або запроектована межа балансової належності електроустановок споживача або замовника.

Частина 11 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику" передбачає, що енергопостачальники, які здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, несуть відповідальність за порушення умов та правил здійснення ліцензованої діяльності з урахуванням неналежного проведення розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії, а також із суб'єктом господарської діяльності, що здійснює передачу або розподіл належної енергопостачальнику електричної енергії, у разі, коли електрична енергія поставляється мережами, які не є його власністю.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ встановлено, що недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях та обмеженнях; обмеження електропостачання - зниження обсягу постачання електричної енергії та (або) величини потужності споживачу в порівнянні із договірними величинами.

Відповідно до п. в) ч. 5 п. 5.6 ПКЕЕ, за необхідності до договору про постачання електричної енергії додається перелік випадків, коли постачання електричної енергії може бути обмежене споживачу, та порядок обмеження.

За положеннями п. 7.1 ПКЕЕ, електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з п. 7.5 ПКЕЕ постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема: несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; закінчення терміну дії, розірвання або неукладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Частиною 13 статті 24 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 по справі №908/3004/16 за позовом ТОВ "БАРК" до ВАТ "Запоріжжяобленерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 "Азовкабель" про стягнення 312 330,84 грн. двократної вартості недовідпущеної електричної енергії задоволено позовні вимоги ТОВ "БАРК" та стягнуто з відповідача зазначену суму за період з 15 год. 30 хв. 11.08.2016 по 14 год. 00 хв. 15.09.2016. Постановою Верховного Суду від 01.03.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 залишено без змін.

Вказаним рішенням встановлено, що дійсно 11.08.2016 з 15:00 електропостачання до мереж ТОВ "БАРК" було припинено, відповідач ПАТ "Запоріжжяобленерго" був обізнаний про відсутність електропостачання на об'єкті позивача, однак не вчинив будь-яких дій для відновлення електропостачання, чим порушив зобов'язання, які покладено на нього договором про постачання електричної енергії № 1149 від 06.12.2005 та ПКЕЕ.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, за результатами розгляду вказаної справи господарським судом зроблені висновки, з якими погоджується колегія суддів, стосовно встановлення вищевказаним рішенням неправомірності дій відповідача щодо переривання електропостачання до об'єкту позивача, а тому позовні вимоги ТОВ "БАРК" у даній справі про стягнення з ПАТ "Запоріжжяобленерго" двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у сумі 277 148,60 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що судовими рішеннями по справі № 908/2260/16 встановлено, що 11.08.2016 о 15:00 електропостачання до мереж ТОВ "Барк" було припинено ОСОБА_1 "Азовкабель", як такі, що не спростовують вини ПАТ "Запоріжжяобленерго", як енергопостачальника, у недовідпущенні електричної енергії в місці її продажу, яка виразилась у бездіяльності відповідача щодо порушень прав споживача Власником мереж, шляхом відновлення електропостачання, яку доводив позивач.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача і щодо того, що стосовно спірного періоду не було складено двостороннього акту про порушення застосування обмеження, як це передбачено Правилами користування електричною енергією.

Матеріали справи містять ОСОБА_2 від 11.08.2016 (почато: 15 год. 00 хв.; закінчено 15 год. 30 хв.), складений представниками споживача та директором товариства, у якому також зазначено, що представники ОСОБА_1 "Азовкабель" та ВАТ "Запоріжжяобленерго не з'явились. ОСОБА_2 встановлено відсутність електроенергії на об'єкті ТОВ "БАРК": 11.08.2016 між 15 год. 00 хв та 15 год. 30 хв. Фактично припинено продаж електричної енергії в місці її продажу, що також підтверджується журналами подій лічильників. Показники лічильників містять значення: за лічильником № 1124016 показник з 15:00 15 10.2016 по 15:00 15.11.2016 становить 1420.564300 кВт (без змін); за лічильником № 1125117 показник з 15:00 15.10.2016 по 15:00 15.11.2016 становить 2282.368250 кВт (без змін). Об'єктом, щодо якого складався ОСОБА_2 є рибопереробний комплекс ТОВ "БАРК", розташований за адресою: вул. Кабельників, 1-А, м. Бердянськ.

Відповідно до наявного в матеріалах справи ОСОБА_2 від 15.09.2016, складеного представниками споживача та директором товариства, у якому також зазначено, що представники ОСОБА_1 "Азовкабель" та ВАТ "Запоріжжяобленерго не з'явились, встановлено відсутність електроенергії на об'єкті ТОВ "Барк" станом на 14 год. 00 хв. 15.09.2016, відключення якого відбулось 11.08.2016, про що складений відповідний акт.

Відповідно до наявного в матеріалах справи ОСОБА_2 від 05.09.2016, складеного представниками постачальника електричної енергії та представником споживача електричної енергії, при проведенні обстеження житлового будинку по вул. Кабельників 138 А були поведені заміри навантаження на кабелі резервного електропостачання будинку від виробничого цеху ТОВ "Почерк". При цьому навантаження на кабелі було відсутнє. Електропостачання виробничих потужностей ТОВ "БАРК" здійснюється від дизель генератора, навантаження на момент перевірки 18 кВт.

Акт за участю представників постачальника електричної енергії було складено і 12.09.2016, яким підтверджується, що навантаження, яке спрямоване на територію ТОВ "БАРК" по фазам А, В, С складає 0 Ампер.

Отже, за матеріалами справи припинення постачання електричної енергії на об'єкт позивача відбулось 11.08.2016, про що складений відповідний акт за участю представників енергопостачальника.

Відновлення електропостачання на об'єкт позивача відбулось лише 10.07.2017, тобто за межами періоду, за який позивач просить стягнути вартість недовідпущеної електроенергії.

Позивачем та відповідачем було складено Графік надання послуги приєднання, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати послугу з Приєднання до 10.07.2017.

Також, 31.08.2016 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 1610-2094 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання), а 23.11.2017 позивач та відповідач склали ОСОБА_2 № 1610-2094/10 прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт) до Договору від 31.08.2016 № 1610-2094 (найменування робіт приєднання ел. Установки замовника до ел. мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго".

Отже, як встановлено вище, у зв'язку з відсутністю електропостачання позивачем складено акти від 11.08.2016, від 15.09.2016, якими зафіксована відсутність електроенергії на ТОВ "Барк", а актами від 05.09.2016 та від 12.09.2016 представники Бердянського міського району електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" засвідчили відсутність навантаження у фазах А, В та С.

Судом також встановлено, що з 11.08.2016 по 10.07.2017 електропостачання позивача не було відновлено, і ці обставини підтверджуються, в тому числі документами, складеними за участю відповідача.

Отже, факт припинення електропостачання об'єкту позивача зафіксовано належним чином у відповідності та вимог Правил КЕЕЕ. Не відновивши електропостачання до 10.07.2017, відповідач достеменно знав про його відсутність на об'єкті позивача, оскільки саме на відповідача відповідно до умов договору № 1149 покладається обов'язок з постачання позивачу електричної енергії.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, а доводи відповідача щодо не складання акту про порушення за спірний період, за встановлених обставин справи, не є такими, які забезпечують справедливе вирішення спору у справі.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, матеріали справи містять достатні докази в підтвердження обґрунтованості заявлених позивачем вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Суд не вбачає підстав для застосування у спірних відносинах позовної давності, про яку заявив відповідач, та зазначає про таке.

Відповідно до частини другої ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 546 Цивільного кодексу України визначені види забезпечення виконання зобов'язання.

Так, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У даній справі позивач заявив до стягнення з відповідача двократну вартість недовідпущеної електричної енергії у сумі 277 148, 60 грн.

Відповідальність енергопостачальника перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричнї енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії) передбачена частиною 13 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику".

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, наведеним в оскаржуваному рішенні, що вказана відповідальність не має правової природи штрафної санкції, а є іншим видом відповідальності, що передбачена законом.

Відтак, передбачена частиною другою ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік не підлягає застосуванню у спірних відносинах до вимог позивача.

Колегія суддів відхиляє решту доводів відповідача як таких, що спростовуються встановленими обставинами справи.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2018 у справі № 908/1032/18 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269,275,276,282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2018 у справі № 908/1032/18 у справі №908/1032/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2018 у справі № 908/1032/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.01.2019

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков