ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019. Справа № 917/1463/18

м. Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп", вул. Кільцева, 5, м. Чернігів, 14007

до Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2 механізації будівництва № 23", вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради, вул. Стрітенська, 19, м. Полтава, 36020

про стягнення 39982,41 грн.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.,

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 05/01-ю від 05.12.18.);

від третьої особи: ОСОБА_4 (довіреність № 01-06-01/10/07 від 04.01.19.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (далі - позивач/ ТОВ "ОСОБА_1 Груп") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2 механізації будівництва № 23" (далі - відповідач/ ПрАТ "ОСОБА_2 механізації будівництва № 23") 39982,41 грн., в тому числі 27428,34 грн. основного боргу, 2358,00 грн. 3% річних, 10196,07 грн. інфляційних нарахувань. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 109 від 16.10.2015 на виконання робіт.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено, що розгляд справи відбудеться 15.01.2019; до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради (далі - третя особа / УЖКГ); позивача зобов'язано направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками.

26.12.2018 від позивача надійшло клопотання з доданими до нього доказами направлення третій особі копії позовної заяви з додатками.

В судове засідання представник позивача не з'явився.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що умовами договору № 109 від 16.10.2015 строк виконання зобов'язань по оплаті виконаних робіт не визначено, вимога про оплату робіт від позивача не надходила, а отже строк виконання зобов'язань по договору ще не настав.

Третя особа у поясненнях від 08.01.2019 зазначає, що у 2015 році між ОСОБА_2 житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та відповідачем по справі було укладено ряд договорів по ремонту вулиць міста Полтави, в т.ч. вулиці Р. Люксембург у м. Полтаві, при цьому, ОСОБА_2 житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради своєчасно та в повному обсязі були проведені розрахунки з підрядником (відповідачем по даній справі) за виконані роботи.

В судовому засіданні 15.01.2019 представник відповідача позов заперечує, представник третьої особи підтвердив факт повного розрахунку з відповідачем, як генеральним підрядником, за роботи з ремонту по вул. Р. Люксембург у м. Полтаві.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників відповідача та третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2015 між позивачем (субпідрядник за договором) та відповідачем (генпідрядник за договором) було укладено договір № 109 про виконання робіт (надання послуг) (далі - Договір, копія договору - а.с. 12-22).

За умовами п. 1.1. Договору генпідрядник доручає, а субпідрядник зобовязується виконати роботи (надати послуги) з нанесення дорожньої розмітки по вул. Р. Люксембург у м. Полтава, а генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи (послуги).

Згідно п. 3.1. Договору ціна цього Договору орієнтовна та становить 27428,34 грн. з ПДВ, в тому числі ПДВ 20% - 4571,39 грн., що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості робіт (послуг). Вартість робіт (послуг) за Договором визначається договірною ціною.

У відповідності до п. 4.4. Договору, здача-приймання закінчених робіт (обєкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача-приймання виконаних робіт оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в).

Субпідрядником взяті на себе за Договором зобовязання виконані в повному обсязі, про що свідчить Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 27428,34 грн., який підписано обома сторонами 24.12.2015 (а.с. 31-33).

Крім цього, на підтвердження вартості виконаних по Договору робіт позивачем надано копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року форми № КБ-3, відомості ресурсів до Акта прийняття за грудень 2015 року та розрахунку загальновиробничих витрат до акту за грудень 2015 року (а.с. 30, 34 - 37).

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки за виконані роботи (надані послуги) по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після підписання сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт форма (№ КБ-3) та після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт (послуг), а також після одержання від субпідрядника документів та виключно після повного розрахунку від замовника.

Згідно п. п. 3.5., 3.6. Договору фінансування робіт (послуг) здійснюється за рахунок коштів, що надходять від замовника. У разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи (надані послуги) здійснюється після отримання генпідрядником на свій рахунок коштів від замовника в повному обсязі протягом 3 робочих днів.

Позивач стверджує, що замовник - УЖКГ Виконавчого комітету Полтавської міської ради повністю розрахувався з відповідачем за виконані роботи 29.12.2015.

На підтвердження вказаного позивач посилається на дані опубліковані в Єдиному веб-порталі використання публічних коштів (hltps://spendinu.gov.ua/spa/transactions/search) (роздруківка транзакції по оплаті виконаних робіт - а.с. 43).

Як зазначає позивач, відповідач не розрахувався з ним за роботи виконані по Договору. Враховуючи умови п. 3.6 Договору, позивач вважає, що датою виникнення прострочення зобов'язання є 05 січня 2016 року.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № 1259 від 29.09.2017 (а.с. 38-42).

Оскільки відповідач так і не сплатив суму боргу по Договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 27428,34 грн. основного боргу.

Крім цього, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано на прострочену суму оплати 2358,00 грн. 3% річних за період з 05.01.2016 по 16.11.2018 та 10196,07 грн. інфляційних збитків за період з 05.01.2016 по 16.11.2018.

Вказані суми річних та інфляційних нарахувань позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач позов заперечує. Зокрема, відповідач зазазначає, що розділом 4 Договору строк виконання зобовязань по оплаті по зазначеному договору не визначено, а отже керуючись ст. 530 ЦК України строк виконання зобовязань ще не настав і нарахування штрафних санкцій є передчасним та необґрунтованим.

Відповідач вважає, що прострочення здійснення розрахунків настає на наступну добу за датою граничного строку здійснення розрахунків, яка вказана в договорі або ж на наступну добу після спливу семиденного терміну з моменту отримання вимоги боржником, а отже, оскільки позивач не надсилав на адресу відповідача вимогу про сплату грошових коштів по Договору, то у нього відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій.

Третя особа у своїх поясненнях зазначила, що у 2015 році між нею та відповідачем було укладено ряд договорів по ремонту вулиць міста Полтави, в тому числі і вулиці Р. Люксембург у м. Полтаві, зокрема: договір підряду № 3 на капітальний ремонт вулиці Р. Люксембург у місті Полтаві від 25.05.2015 та договір підряду № 619 на капітальний ремонт вулиці Р. Люксембург у місті Полтаві (додаткові роботи) від 23.12.2015. При цьому, УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради своєчасно та в повному обсязі були проведені розрахунки з підрядником (відповідачем по даній справі) за виконані роботи по ремонту вулиць у місті Полтава в т.ч. і вулиці Р. Люксембург.

На підтвердження здійснення розрахунків третьою особою надано копію витягу з книги розрахунків з підрядниками та постачальниками за грудень 2015 рік (а.с. 76-80).

Інших документів на підтвердження обставин, викладених у своїх поясненнях третя особа не надала, посилаючись на те, що відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 16.03.2017 по справі № 552/1410/17 всі документи, які стосувалися договірних правовідносин по ремонту вулиць у м. Полтаві в 2015 році між УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради та відповідачем, були вилучені слідчим. На підтвердження вказаного третьою особою надано копію ухвали Київського районного суду м. Полтави від 16.03.2017 по справі № 552/1410/17 та копію опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 05.04.2017.

В судовому засіданні 15.01.2019 представник третьої особи підтвердила, що останні розрахунки за договорами на ремонт вулиць у м. Полтаві, укладених у 2015 році між УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради та відповідачем, були здійснені 29.12.2015, на даний час у третьої особи відсутні будь-які зобов'язання перед відповідачем по справі.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір № 109 від 16.10.2015 за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судом встановлено, що відповідач виконав роботи по Договору на суму 27428,34 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт від 24.12.2015.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що розрахунки за виконані роботи (надані послуги) по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після підписання сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт форма (№ КБ-3) та після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт (послуг), а також після одержання від субпідрядника документів та виключно після повного розрахунку від замовника.

Згідно п. 3.6. Договору у разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи (надані послуги) здійснюється після отримання генпідрядником на свій рахунок коштів від замовника в повному обсязі протягом 3 робочих днів.

Враховуючи норми ч. 1 ст. 854 ЦК України, а також умови п. 3.6. Договору, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за виконані по Договору роботи протягом 3 робочих днів після отримання від замовника повного розрахунку.

Наявними в матеріалах справи доказами (роздруківкою з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів та копією витягу з книги розрахунків з підрядниками та постачальниками за грудень 2015 рік) та поясненнями третьої особи підтверджується, що остаточний розрахунок замовника перед генпідрядником за виконані роботи відбувся 29.12.2015. Представник відповідача цей факт не заперечує.

Тобто, за умовами п. 3.6. Договору відповідач повинен був розрахуватися перед позивачем за виконані ним роботи по 04.01.2016 включно. Таким чином, прострочення виконання зобов'язання відповідача з оплати робіт виконаних позивачем по Договору розпочинається з 05.01.2016.

Встановлені судом вищевикладені обставини спростовують заперечення відповідача про те, що строк виконання зобовязань по оплаті по договору ще не настав.

Судом встановлено, що відповідач за виконані позивачем роботи не розрахувався.

Таким чином, вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 27428,34 грн. є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, позивач у позові просить стягнути з відповідача 2358,00 грн. 3% річних за період з 05.01.2016 по 16.11.2018 та 10196,07 грн. інфляційних збитків за період з 05.01.2016 по 16.11.2018, нарахованих на суму боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив його правильність.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 2358,00 грн. 3% річних є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розрахунку інфляційних нарахувань, суд встановив, що позивачем при нарахуванні інфляційних втрат не дотримано вимоги п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", відповідно до якого індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Оскільки борг відповідача за виконані позивачем роботи виник у січні 2016 року, нарахування інфляційних втрат на суму боргу необхідно розпочинати з лютого 2016 року.

З врахування викладеного, суд здійснив перерахунок інфляційних втрат і встановив, що сума інфляційних нарахованих за період з 01.02.2016. по 16.11.2018. на суму боргу складає 10382,64 грн., тобто вказана сума є більшою за суму інфляційних, яку позивач просисть стягнути з відповідача.

Враховуючи викладене та вимоги позивача, стягненню підлягають інфляційні втрати в сумі 10196,07 грн.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2 механізації будівництва № 23" (вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, 5, м. Чернігів, 14007; ) 27428 грн. 34 коп. основного боргу, 2358 грн. 00 коп. 3% річних, 10196 грн. 07 коп. інфляційних втрат, 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.01.2019.

Суддя О.С. Семчук