У Х В А Л А

11 січня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/47/19

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., розглянувши матеріали заяви №5357/12-ІІІ від 26.12.2018 у справі

за позовом: Акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ",

вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070,

до відповідача 1: Фермерського господарства "Добро"

вул. Безубівська, будинок 64, с. Красляни, Прилуцький район, Чернігівська

обл., 17552,

відповідача 2: ОСОБА_2

АДРЕСА_1,

ід. номер НОМЕР_1

про солідарне стягнення 3 611 757,83 грн заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Позивачем - Акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» подано позов про солідарне стягнення з відповідача 1 - Фермерського господарства «Добро» та відповідача 2 - ОСОБА_2 3 611 757,83грн заборгованості за кредитними №Gen.agr_12603/CL1 від 10.04.2018, №Gen.agr_12603/CL2 від 10.04.2018, №Gen.agr_12603/CL3 від 10.04.2018 та №Gen.agr_12603/CL4 від 28.08.2018 в межах генерального договору №Gen.agr_12603 від 10.04.2018.

Акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» подано заяву №5357/12-ІІІ від 26.12.2018 про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- накласти арешт на банківські рахунки в межах суми 3 611 757,83грн, що належать Фермерському господарству «Добро», код 32463891, адреса: 17552, Чернігівська обл., Прилуцький район, с. Красляни, вул. Безубівська, будинок 64, які буде виявлено державним виконавцем під час виконання ухвали суду;

- накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать Фермерському господарству «Добро», код 32463891, адреса: 17552, Чернігівська обл., Прилуцький район, с. Красляни, вул. Безубівська, будинок 64, яке буде виявлено державним виконавцем під час виконання ухвали суду;

- накласти арешт на банківські рахунки в межах суми 3 611 757,83грн, що належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Прилуцьким МВ УДМС України в Чернігівській області 26.01.2016, що приживає за адресою: АДРЕСА_1, які буде виявлено державним виконавцем під час виконання ухвали суду;

- накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Прилуцьким МВ УДМС України в Чернігівській області 26.01.2016, що приживає за адресою: АДРЕСА_1, яке буде виявлено державним виконавцем під час виконання ухвали суду.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на ту обставину, що 10.04.2018 між позивачем та відповідачем 1 укладено дві фінансові аграрні розписки, зареєстровані в реєстрі за № 681 та 682, предметом застави згідно яких є майбутній врожай сої «Аннушка» та майбутній врожай соняшника «Неома». 07.11.20118 позивачу від відповідача надійшов лист про початок збору врожаю в якому відповідач повідомив позивача, що даний врожай буде зберігатись на складах ТОВ «ВО «Хліб Прилуччини». В результаті проведеної перевірки 14.12.2018 було складено акт перевірки запасів за вказаним відповідачем 1 місцем зберігання зерна в результаті проведення якої зерна сої та зерна соняшника не виявлено.

Крім того, як зазначає позивач, виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_2, який є головою ФГ «Добро» та на думку позивача вчинив дії щодо відчуження заставного майна (врожаю) третім особам, тому позивач впевнений, що після подання позову щодо примусового стягнення заборгованості ним також будуть вчинені дії щодо приховування або відчуження на користь третіх осіб іншого заставного майна, яке є його власністю з метою уникнення виконання зобов'язань за генеральним договором.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011 №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначає у поданій заяві про забезпечення позову позивач, вимоги за генеральним договором №Gen.agr_12603 від 10.04.2018 забезпечені договорами: застави транспортного засобу №Gen.agr_12603/S1 від 10.04.2018, вартістю 456000,00 грн; договором застави №Gen.agr_12603/S2 від 10.04.2018 за яким передано в заставу оприскувач вартістю 351401,00грн; договором застави №Gen.agr_12603/S4 від 28.08.2018, за яким в заставу передано с/г приладдя та договором застави майна №Gen.agr_12603/S3 від 28.08.2018 на суму 867500,00 грн.

Крім того виконання зобов'язань за генеральним договором №Gen.agr_12603 від 10.04.2018 забезпечено порукою згідно договору поруки №Gen.agr_12603/S3 від 10.04.2018.

В той же час, всупереч вказаним положенням ГПК України доказів зібрання відповідачем урожаю, його реальної кількості, передачі такого врожаю на зберігання та його продажу відповідачем суду не надано.

Також, позивачем не надано доказів, що підтверджують можливі заходи до майбутнього ухилення відповідача від виконання рішення. І при цьому, зважаючи заявником належним чином не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду або суттєво утруднить його виконання та порушить права позивача.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст.141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Як вбачається із поданої позивачем заяви про забезпечення позову, заходів зустрічного забезпечення позову позивачем не запропоновано.

Керуючись ст.73, 74, 76, 79, 86, 136, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070 ) про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 11 січня 2019 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/