ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3778/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Дніпропетровського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 р.

( суддя Петренко І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 16.11.2018 р. )

у справі

за позовом Дніпропетровського обласного територіального

відділення Антимонопольного комітету України,

м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз",

м. Дніпро

про стягнення 17 010,00 грн. пені, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про стягнення 17 010,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою штрафу Позивач в силу ч. 5 ст. 56 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" нарахував Відповідачу пеню, яку останній в добровільному порядку не сплатив, що призвело до стягнення вказаної суми в примусовому порядку. Пеня нарахована з 28.09.2017 р. по 18.10.2017 р., тобто у період, коли матеріали справи № 904/12553/16 за позовом ПАТ "Дніпрогаз" про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р. знаходилися в суді, а фактично розгляд справи №904/12553/16 не здійснювався.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи територіальному відділенню у задоволенні позову місцевий господарський суд зазначив що у Відділення відсутні правові підстави для нарахування пені відповідачу у відповідності до ч. 5 ст. 56 закону України «Прш захист економічної конкуренції», оскільки з боку Відповідача прострочення сплати штрафу не мало місця.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 13.11.2018 р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. ст. 56, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 236 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, відмови в задоволенні обґрунтованої позовної заяви територіального відділення з вірним розрахунком пені за прострочення сплати штрафу.

Скаржник наголошує на тому, що п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України вів 26.12.2011 р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" визначено тривалість такого зупинення виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися. Таким чином, законодавством України, а саме положеннями ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Відділення, а передбачено переривання строку для нарахування пені у зв’язку з оскарженням рішення Відділення до господарського суду. Отже, порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу до закінчення визначеного ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного строку для сплати штрафу не впливає на перебіг та закінчення цього строку, в тому числі не перериває та не зупиняє його.

Відтак, на думку Скаржника, нарахування і стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону здійснюється не на підставі і не на виконання рішення органу Комітету ( рішення про застосування пені органами Комітету взагалі не приймається ), а безпосередньо на підставі зазначеної норми Закону у зв’язку з простроченням сплати штрафу. Тому, наведене положення ч. 4 ст. 60 Закону у правовідносинах, пов’язаних із стягненням пені, не застосовується.

При цьому Скаржник зазначає, що висновки господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають ч. 5 ст. 56 Закону, яка пов’язує таке зупинення виключно з часом фактичного розгляду чи перегляді судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, що в свою чергу є підставою для скасування зазначеного рішення суду. Аналогічна позиція щодо зупинення нарахування пені виключно в період часу, протягом якого фактично здійснювався розгляд чи перегляд справи про визнання недійсним рішення органів Комітету викладений також у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 р. по справі № 914/2160/17, від 20.03.2018 р. по справі № 904/6668/17.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів дійшла висновку, що перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018 р. колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П. відкрито апеляційне провадження у справі № 904/3778/18 за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, з якого вбачається, що Товариство вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв’язку з чим просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, Товариство посилається на те, що при винесенні постанови від 27.09.2017 р. Вищим господарським судом України не було припинено провадження по справі, а лише передано справу на новий розгляд. Таким чином, після скасування судових рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд, залишилась чинною ухвала Вищого господарського суду України від 06.09.2017 р., якою було прийнято справу до провадження, тобто провадження у справі № 904/12553/16 тривало, оскільки продовжувала діяти ухвала про порушення провадження у справі від 03.01.2018 р. Отже в період з 27.09.2017 р. ( день скасування рішень та направлення справи на новий розгляд ) по 19.10.2017 р. ( коли суддя у суді першої інстанції прийняв справу до свого провадження), залишалось відкритим провадження у справі № 904/12553/16 про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Позивача від 20.12.2016 р. № 45/01 -14/06-16.

Товариство також вказує на те, що у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу. Таким чином, у зв’язку з продовженням після 27.09.2017 р. розгляду судом першої інстанції справи № 904/12553/16 про визнання недійсним рішення Позивача та до моменту прийняття рішення по ній, законні підстави для нарахування пені відсутні. При цьому, одразу в день прийняття судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позову за результатом нового розгляду справи 07.12.2017 р., навіть до набрання ним законної сили, ПАТ «Дніпрогаз» було повністю оплачено на рахунок позивача штраф в сумі 54 000,00 грн. згідно оскаржуваного рішення, тобто з цього моменту рішення є виконаним, прострочення оплати штрафу відсутнє.

Крім того, товариство зазначає про те, що повністю погоджується з правовою позицією суду першої інстанції про те, що згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється, зокрема, на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Отже, внаслідок оскарження до суду рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відбулось зупинення його виконання в порядку ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що визначає для ПАТ «Дніпрогаз» право з невиплати суми штрафів на час розгляду справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету, яке, до того ж, в ході судового розгляду було скасовано рішеннями судів двох інстанцій. Таким чином, з моменту прийняття позовної заяви ПАТ «Дніпрогаз» і порушення провадження у справі 03.01.2017 р. фактично зупинено перебіг двомісячного строку на сплату штрафу, подальший перебіг якого було продовжено після закінчення розгляду спору господарським судом. За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача пені за 21 день за період з 28.09.2017 р. по 18.10.2017 р., протягом яких було зупинено виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, а відтак був відсутній обов'язок сплати штрафу ПАТ «Дніпрогаз».

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.12.2016 р. Адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 42/06-03-5/16 прийнято рішення № 45/01-14/06-16, яким: визнано дії Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" щодо надання на вимогу про надання інформації від 09.08.2016 р. № 2003/21/06-16 до територіального відділення інформації в неповному обсязі, порушенням, передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді подання інформації в неповному обсязі Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України; накладено на Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" штраф у розмірі 54000,00грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення; визнано дії Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" щодо надання на вимогу про надання інформації від 05.09.2016 №2243/21/06-16 до територіального відділення недостовірної інформації, порушенням, передбаченим пунктом 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді подання недостовірної інформації Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України; накладено на Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" штраф у розмірі 68 000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 3 резолютивної частини цього рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р. у справі № 42/06-03-5/16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 р. у справі № 904/12553/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р., позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.12.2016 р. № 45/01-14/06-16 по справі № 42/06-03-1/16 в частині подання інформації в неповному обсязі Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, що є порушенням передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Стягнуто з Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2017 р. касаційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 р. у справі № 904/12553/16 в частині визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.12.2016 р. № 45/01-14/06-16 у справі № 42/06-03-1/16 щодо подання інформації в неповному обсязі скасовано. Справу № 904/12553/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 р. у справі №904/12553/16 залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 р. у справі № 904/12553/16 в позові відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 р., постановою Верховного Суду від 30.05.2018 р. рішення від 07.12.2017 р. залишено в силі.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції - рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.12.2016 р. № 45/01-14/06-16 у справі № 42/06-03-1/16 є чинним та підлягає обов'язковому виконанню.

27.02.2017 р. ПАТ "Дніпрогаз" сплатило штраф в сумі 68 000,00 грн. за порушення законодавства, передбачене п. 15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" згідно з рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р.

07.12.2017 р. ПАТ "Дніпрогаз" сплатило штраф в сумі 54 000,00 грн. за порушення законодавства, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" згідно з рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 45/01-14/06-16 від 20.12.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. За кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі 1,5 % від суми штрафу.

Нарахування пені зупиняється, зокрема, на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 3 ст. 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Судом першої інстанції також встановлено, що листом № 3472/29/06-16 від 21.12.2016 р. Позивач направив Відповідачу рішення №45/01-14/06-16 від 20.12.2016, яке отримано ПАТ "Дніпрогаз" 28.12.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням № 125 про вручення поштового відправлення. Отже, останній день строку виконання рішення органу Антимонопольного комітету України – 29.02.2017 р. ( 28.02.2017 р. – вихідний день ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 р. у справі № 904/12553/16 прийнято позовну заяву ПАТ "Дніпрогаз" про визнання недійсним вищезазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України і порушено провадження у справі.

В основу оскаржуваного рішення про відмову в задоволені позовних вимог покладено висновки місцевого господарського суду про те, що з моменту прийняття позовної заяви ПАТ "Дніпрогаз" і порушення провадження у справі 03.01.2017 р. фактично зупинено перебіг двомісячного строку на сплату штрафу, подальший перебіг якого було продовжено після закінчення розгляду спору господарським судом. За таких обставин, господарський суд не знайшов підстав для стягнення з Відповідача пені за 21 день за період з 28.09.2017 р. по 18.10.2017 р., протягом яких було зупинено виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, а відтак і обов’язок сплати штрафу Відповідачем.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

У застосуванні приписів ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції ( щодо стягнення з суб'єктів господарювання штрафу та пені у зв'язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції ) необхідно враховувати таке. Абзацами третім-п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Виходячи з системного аналізу ч. 1 та ч. 4 ст. 60 Закону , оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду. Зазначений двомісячний строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється.

Висновок місцевого господарського суду про те, що в разі оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу обов'язковому зупиненню підлягає не тільки нарахування пені, але й виконання самого рішення не ґрунтується на законі і спростовується наведеним.

Такого висновку щодо застосування норм права робить у своїй постанові від 27.11.2018 р. у справі № 910/4081/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний господарський суд, беручи до уваги те, що згаданими положеннями ст. 56 Закону № 2210 не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням АМК, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв'язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями ст. 60 Закону № 2210 передбачено лише зупинення примусового виконання Рішення АМК у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, цей строк є присікальним і відновленню не підлягає, Закон № 2210 не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу, встановивши те, що Рішення АМК у встановленому порядку не скасовано і недійсним не визнано та є обов'язковим до виконання, дослідивши перебіг судового розгляду позовних вимог Підприємства у справі № 904/12553/16, з'ясувавши факт виконання Підприємством Рішення АМК щодо сплати штрафу, перевіривши правильність нарахування Відділенням пені (підстави, тривалість, розмір), - дійшов висновку про необхідності задоволення позовних вимог Відділення в повному обсязі.

За вказаних обставин, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 р. у справі № 904/3778/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 17 010,00 грн. пені, судовий збір в сумі 1 762 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в розмірі 2 643 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв’язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                                І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                    І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                  Л.П. Широбокова