СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22 січня 2019 року Справа №905/2247/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І.,

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву другого відповідача за зустрічним позовом - Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore», Бейрут, Ліван, (вх.№640 від 22.01.2019 року) про відвід суддів у справі за апеляційною скаргою другого відповідача за зустрічним позовом - Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore», Бейрут, Ліван, (вх.№1041Д/1-40) на рішення Господарського суду Донецької області від 10.11.2017 року по справі №905/2247/17,

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Кам'янське, Дніпровська область,

до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс», м.Маріуполь, Донецька область,

про зобов'язання виконати умови договору доручення та стягнення штрафу в сумі 10000,00 грн.,-

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс», м.Маріуполь, Донецька область,

до 1. Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Кам'янське, Дніпровська область,

2. Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore», Бейрут, Ліван,

про визнання недійсним договору поставки,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» про зобов'язання відповідача виконати умови договору доручення від 03.08.2017 року та стягнення штрафу в сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором доручення від 03.08.2017 року в частині здійснення до 01.09.2017 року дій, направлених на поставку Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» сталевої продукції на підставі окремих специфікацій за договором поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014 року.

У жовтні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Донецьккокс» звернулось до Господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання недійсним договору поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014 року, а також всіх його складових частин, а саме: додаткових угод, специфікацій, додатків, додатків до специфікацій, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» та Компанією «International Transit S.A.L. «Offshore». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що договір за своїм змістом суперечить законодавству України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.10.2017 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом по справі №905/2247/17. Крім цього, вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі другого відповідача за зустрічним позовом - Компанію «International Transit S.A.L. «Offshore».

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.11.2017 року у справі №905/2247/17 (суддя Левшина Г.В., повний текст рішення складено 10.11.2017 року) первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» штраф в сумі 10000,00 грн., судовий збір в сумі 1600,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» - відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним з моменту підписання договір поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014 року, який був підписаний між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» та Компанією «International Transit S.A.L. «Offshore».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» судовий збір в сумі 800,00 грн.

Стягнуто з Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» судовий збір в сумі 800,00 грн.

Компанія «International Transit S.A.L. «Offshore» із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилася та звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм права, на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 10.11.2017 року в частині зустрічних позовних вимог та припинити в цій частині провадження у справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року апеляційну скаргу Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» прийнято до провадження та призначено до розгляду, а в подальшому ухвалою суду від 10.07.2018 року провадження у справі зупинено.

Відповідно до Указів Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» та від 28.09.2018 року №295/2018 «Про переведення суддів», а також керуючись ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ст.ст. 31, 230, 234, 254 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року прийнято справу №905/2247/17 до провадження, поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду.

У подальшому ухвалою суду від 10.12.2018 року розгляд справи відкладався, а в судових засіданнях 14.01.2019 року та 17.01.2019 року оголошувалась перерва.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року у зв'язку з відпусткою судді Слободіна М.М. для розгляду справи №905/2247/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І.

У судовому засіданні 18.01.2019 року колегією суддів з метою дотримання основних засад господарського судочинства, зокрема, змагальності сторін, повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, з огляду на зміну складу суду для розгляду апеляційної скарги і неможливість розгляду справи в даному судовому засіданні, керуючись ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 24.01.2019 року.

22.01.2019 року до суду надійшла заява другого відповідача за зустрічним позовом - Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» (вх.№640) про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Хачатрян В.С. та Терещенко О.І.

Заявник зазначає, що під час апеляційного провадження у Східному апеляційному господарському суді ним було надано клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати від приватного нотаріуса Каплуна Ю.В. довідку про нотаріальну дію, вчинену 20.10.2015 року за №7928, а саме про засвідчення справжності підпису генерального директора ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на копії протоколу наглядової ради №6/2014 від 13.08.2014 року з опитувальними листами. Так, у задоволені вказаного клопотання колегією суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. ухвалою від 17.01.2019 року відмовлено. При причини відмови у задоволені клопотання стало відомо 18.01.2019 року після отримання повного тексту ухвали.

На думку заявника, при винесені ухвали від 17.01.2019 року колегією суддів було допущено порушення норм процесуального права і безпідставно відмовлено в задоволені клопотання. Таким судовим рішенням процесуальні права Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» грубо порушені, а наслідком є відсутність повного масиву доказів, оцінка яким має бути надана для об'єктивного і законного розгляду справи.

Заявник наполягає на тому, що ухилення суддів Хачатрян В.С. та Терещенко О.І. від розгляду клопотання по суті та винесення неправосудної ухвали від 17.01.2019 року може свідчити про упередженість вказаних суддів і відсутність мети щодо вирішення справи в законний і обґрунтований спосіб.

Колегія суддів, розглянувши заяву Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду у справі №905/2247/17 в порядку ч.8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Колегія суддів керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: «стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

За положеннями ч.3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Частина 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку доводам заявника, колегія суддів зазначає, що вони не містять належних і допустимих посилань, у розрізі приписів ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, з якими законодавець пов'язує можливість відводу судді (суддів) від розгляду справи. Проаналізувавши доводи заяви про відвід суддів, слід відмітити, що вони зводяться до незгоди заявника з процесуальним рішенням суддів, а саме з відмовою у задоволенні клопотання про витребування доказів, тоді як законодавцем визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких обставин, що свідчили б про заінтересованість суддів Хачатрян В.С. та Терещенко О.І. у результаті розгляду справи (п.3 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України) або інших процесуальних підстав для відводу (самовідводу) суддів Компанією «International Transit S.A.L. «Offshore» у заяві про відвід не вказано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в порядку ст.76 - 78 Господарського процесуального кодексу України, наявності передбачених законом підстав для відводу суддів, якими розглядається дана справа. Судом відповідних підстав також не встановлено. Отже, на думку колегії суддів, відвід є необґрунтованим.

З огляду на викладене, враховуючи вищенаведені положення ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України, а також п.5 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено зупинення провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід - у зв'язку з чим зупиняє провадження у справі для вирішення питання про відвід в порядку ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 35, 38, 39, п.5 ч.1 ст.228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

УХВАЛИЛА:

Визнати необґрунтованою заяву Компанії «International Transit S.A.L. «Offshore» про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Хачатрян В.С. та Терещенко О.І.

Зупинити провадження у справі №905/2247/17 для вирішення питання про відвід суддів у порядку, визначеному ст.39 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Терещенко