ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Справа№ 910/23417/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Суліма В.В

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лебедев Ю.В. довіреність № Д-19/19 від 02.01.19

від відповідача: Халімон С.В. довіреність № 19010901 від 09.01.19

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року (дата складення повного тексту 18.10.2017 р.)

у справі № 910/23417/16 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 7 274 352,87 грн., -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Київгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з ПАТ "Київенерго" 43 903 015,87 грн., а саме " 43496649,91 грн. основної суми боргу (визначеної, виходячи з вартості неоплачених послуг, вказаних уу Акті за листопад 2016 р.), 3% річних 39325,74 грн., пені 367040,224 грн." (т.І, а.с. 6-8).

24 січня 2017 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій викладено прохання стягнути з відповідача основний борг у розмірі 113 444 057,07 грн., 1 279 231,064 пені, 3% річних у сумі 142 809,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 731 063,22 грн. Заяву мотивовано з посиланням на те, що 31.12.2016 р. сторонами підписано Акт приймання-передачі послуг, відповідно до якого вартість послуг у грудні 2016 р. обсягом 290578,712 тис.м.куб газопроводами складає 69947407,16 грн., які відповідачем станом на дату подання цієї заяв не сплачено, також позивачем заявлено до стягнення нараховані на вказану суму за період з 06.01.2017 р. - 22.01.2017 р. пеню та за період з 06.01.2017 р. - 23.01.2017 р. 3% річних і інфляційні втрати (т.І, а.с. 76-79, 80,81).

21 лютого 2017 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій викладено прохання стягнути з відповідача основний борг у розмірі 127937075,10 грн. (за Актами №0ГБИ-009292 від 30.11.2016 та №0ГБИ-012395 від 31.12.2016), 2 414 622,82 пені (за актом за листопад за період 06.12.2016-20.02.2017, за актом за грудень за період з 06.01.2017-20.02.2017), 3% річних у сумі 631 461,79 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 1 934 955,80 грн. (за актом за листопад за період 06.12.2016-20.02.2017, за актом за грудень за період з 06.01.2017-20.02.2017) (т.І, а.с. 197-206).

15 вересня 2017 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій викладено прохання стягнути 138266673,4 грн. (за Актами №0ГБИ-009292 від 30.11.2016, який є уточненим актом у зв'язку з донарахуванням послуг за листопад 2016 у обсязі 511,2 тис.куб.м та №0ГБИ-012395 від 31.12.2016), 6436194,01 пені, 3% річних у сумі 691492,61 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 3055245,29 грн. (т.ІІ, а.с. 77-81).

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог та прийнята судом в частині збільшення розміру основного боргу, пені та 3% річних (у зв'язку із збільшенням позивачем спірного періоду для основного боргу та заявленням вимог про стягнення заборгованості за послуги, надані не лише протягом листопада 2016 року, а й протягом грудня 2016 року). У зв'язку з частковим прийняттям заяв про збільшення розміру позовних вимог, нову ціну позову визначено у розмірі 135211428,12 грн. (128 083 741,50 грн. сума основного боргу, 6 436 194,01 грн. пеня, 691 492,61 грн. 3% річних. Судом відмовлено у прийнятті уточнень в частині стягнення інфляційних (т.ІІ, а.с. 168).

29 вересня 2017 року від ПАТ "Київгаз" до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення по справі з клопотанням, в якому позивач просить стягнути з відповідача 7 274 352,87 грн. заборгованості, яка складається з 146 666,25 грн. основного боргу, 6 436 194,01 грн. пені (за актом за листопад за період 06.12.2016-23.02.2017, за актом за грудень за період з 06.12.2017-06.06.2017) та 691 492,61 грн. 3 % річних (за актом за листопад за період 06.12.2016-23.02.2017, за актом за грудень за період з 06.12.2017-06.06.2017) (т.ІІ, а.с.170-174).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь ПАТ "Київгаз" 146 666,25 грн. основного боргу, пеню у розмірі 6 436 194,01 грн., 3% річних у розмірі 691 492,61 грн. та судовий збір у розмірі 109 115,29 грн. (т.ІІ, а.с.251-265).

ПАТ "Київенерго" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі № 910/23417/16, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в частині позовних вимог про стягнення основного боргу провадження припинити, а в частині позовних вимог про стягнення пені та 3 % річних відмовити (т.ІІІ, а.с.5-10).

28 листопада 2017 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені на 75% (т.ІІІ, а.с. 29-30).

06 грудня 2017 рові від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (т.ІІІ, а.с. 35-41).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 грудня 2017 року рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 залишено без змін (т.ІІІ, а.с.68-75).

Постановою Верховного Суду від 03.05.2018 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 р. у справі №910/23417/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.ІІІ, а.с.153-160).

21 вересня 2018 року від ПАТ "Київенерго" надійшла заява про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 у справі №910/23417/16. У вказаній заяві відповідач просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 у справі №910/23417/16 та прийняти нове судове рішення, яким в частині позовних вимог про стягнення основного боргу провадження закрити, а в частині позовних вимог про стягнення пені та 3 % річних відмовити у задоволенні. Також просив розглянути заяву про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 у справі №910/23417/16 шляхом повернення стягнутих грошових сум на р/р ПАТ "Київенерго" (т.ІІІ, а.с.171-173).

19 та 30 жовтня 2018 року від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про поворот виконання рішення (т.ІІІ, а.с. 206-207).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2018 року, апеляційна скарга ПАТ "Київенерго" у справі № 910/23417/16 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

22 жовтня 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/23417/16, розгляд апеляційної скарги ПАТ "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 призначено на 20 листопада 2018 року.

08 листопада 2018 року від відповідача надійшло клопотання у якому викладено прохання розглянути заяву про поворот виконання рішення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2018 року, у зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, для розгляду справи №910/23417/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді Сулім В.В., Хрипун О.О.

20 листопада 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді Сулім В.В., Хрипун О.О.

20 листопада та 11 грудня 2018 року у судових засіданнях оголошено перерву до 11 грудня 2018 року та 15 січня 2019 року відповідно.

04 грудня 2018 року від відповідача надійшли письмові пояснення.

10 грудня 2018 року від позивача надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 15 січня 2019 року представник ПАТ "Київенерго" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти рішення, яким в частині позовних вимог про стягнення основного боргу провадження припинити, а в частині позовних вимог про стягнення пені та 3 % річних відмовити в задоволенні та здійснити поворот виконання судового рішення. Разом з цим, представник ПАТ "Київенерго" також підтримав клопотання про зменшення розміру пені.

Представник ПАТ "Київгаз" у судовому засіданні 15 січня 2019 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, проти задоволення клопотання про зменшення розміру пені - заперечував.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

02 лютого 2015 року між ПАТ "Київгаз" (далі - позивач), як газорозподільним підприємством та ПАТ "Київенерго" (далі - відповідач), як замовником укладено Договір № 167-15 (далі - Договір) на розподіл природного газу, відповідно до п. 2.1 якого газорозподільне підприємство зобов'язується надати замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів замовника або його споживачів відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін. Пункти призначення з переліком комерційних вузлів обліку природного газу та газоспоживаючого обладнання визначаються сторонами у додатку до договору за нормою, наведеною у додатку № 2 до цього договору (т.І, а.с. 15-22).

Відповідно до п. 2.2 Договору замовник зобов'язується сплатити газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбаченими умовами Договору.

Згідно з п. 3.3 Договору газорозподільне підприємство транспортує природний газ у загальному потоці газу від пунктів приймання-передачі газу в ГРМ до пунктів призначення в обсягах, підтверджених оператором.

Відповідно до п. 3.6 Договору обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ, що оформлюються на підставі даних комерційних вузлів обліку, визначених у додатку до договору.

Згідно з п. 3.9 Договору акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахунків замовника з газорозподільним підприємством.

У п. 11.1 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині транспортування газу з 01.01.2015 до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

28 грудня 2015 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою внесено зміни до п. 11.1 Договору, а саме:"цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині транспортування газу з 01.01.2015 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення." (т.І, а.с. 23-24).

У якості Додатку №3 до договору сторонами визначено Договірні обсяги транспортування природного газу Замовником ГРМ на 2016 рік, у якому в т.ч. зазначено, що у листопаді 2016 р. має бути здійснено транспортування природного газу у обсязі 268732 тис.куб.м. (т.І, а.с. 25).

30 листопада 2016 року позивачем складено Акт про порушення №20 на об'єкті відповідача за адресою м. Київ, вул. Верховинна, 80-Б (т.І, а.с. 223-224).

Відповідно до протоколу №27 від 05.12.2016 р. засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог кодексу, щодо виявленого порушення на об'єкті відповідача за адресою м. Київ, вул. Верховинна, 80-Б вирішено задовольнити акт про порушення №20 (т.І, а.с. 226-228).

08 грудня 2016 року позивачем складено Акт-розрахунок не облікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" (адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Верховинна, 80-Б), яким визначено, що розрахунок донарахованого об'єму природного газу за номінальною потужністю газового обладнання становить 1 857,6 тис.м.куб. (т.І, а.с. 225).

Листом від 05.12.2016 №2935/04 позивачем направлено відповідачу два примірники акту приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільними системами від 30.11.2016 р. для погодження і підписання (т.І, а.с. 90).

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 09.12.2016 №42АУ/633В/12599 повернув Акти від 30.11.2016 р. №ГБИ-009231 на суму 57989667,94 грн., підписаним із зауваженнями, у яких зазначено, що відповідачем прийнято послуг об'ємом 239977,642 тис.куб.м. на суму 57738620,67 грн., обсяг у розмірі 955,20 тис.куб.м. є невизначеним об'ємом та відповідачем не визнається, як і обсяг виробничо-технічних витрат - 88,200 тис.куб.м. (т.І, 91).

Відповідно до Акту приймання-передачі природного газу за листопад 2016 року відповідачем прийнято 25600190 м.куб. газу. Відповідач підписав вказаний акт із зауваженням про те, що ним прийнято газу обсягом 24045,670 тис.куб.м. (т.ІІ, а.с. 6).

13 грудня 2016 року ПАТ "Київгаз" листом № 269 направив відповідачу акт-розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" від 08.12.2016, згідно якого проведено розрахунок донарахованого об'єму природного газу за номінальною потужністю газового обладнання у обсязі 1 857,6 тис.м.куб. природного газу; рахунок на оплату №295905/8087 від 30.11.2016 р. за "транспортування природного газу розподільними газопроводами (данарахованого об'єму)" на суму 446938,56 грн.; два примірники акту приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 30.11.2016 № 0ГБИ-009292 згідно Договору, за яким позивач надав відповідачу протягом листопада 2016 року послуги з транспортування природного газу розподільним газопроводами в обсязі 241532,262 тис.м.куб., а також виробничо-технологічних витрат в обсязі 98, 36 тис.м.куб., а всього в обсязі 241630,648 тис м.куб., за ціною 200,50 грн. (без ПДВ) за тис.м.куб., на загальну суму 58136334, 35 грн. (в тому числі ПДВ - 9689389, 06 грн.) (т.І, а.с. 26-27, 28-31).

Зазначений лист вручено представнику ПАТ "Київенерго" 16.12.2016, проте підписаний акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 30.11.2016 № ГБИ-009292 представниками ПАТ "Київенерго" до ПАТ "Київгаз" не повернутий.

31 грудня 2016 року позивачем складено Акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою № 0ГБИ-012395 згідно Договору, за яким позивач надав відповідачу протягом грудня 2016 року послуги з транспортування природного газу розподільним газопроводами в обсязі 290 578, 712 тис.м.куб., а також виробничо-технологічних витрат в обсязі 142, 016 тис.м.куб., а всього в обсязі 290720,7280 тис м.куб., за ціною 200,50 грн. (без ПДВ) за тис.м.куб., на загальну суму 69947407,17 грн. (в т.ч. ПДВ - 11657901,20 грн.). на вказаному акті міститься надрукований напис про те, що: "Акт підписаний із зауваженнями щодо розбіжностей у кількості, а саме: 1.непогоджений обсяг складає 2980,987 тис.м.куб. 3. Включення до акту об'єму донарахованого не облікованого природного газу у кількості 2980,987 тис.м.куб. та обсягу виробничо-технічних витрат у розмірі 142,016 тис.м.куб оскаржується у судовому порядку" (т.І, а.с. 83).

Листом від 06.01.2017 №1, позивачем направлено відповідачу: Акт - розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Ревуцького, 41) від 31.12.2016р. (донараховано з 01 по 06.12.2,0 м.куб); Акт-розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Світлицького, 34) від 31.12.2016р. (донараховано 13480 м.куб); Акт - розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Трутенка 9 В) від 31.12.2016р. (донараховано з 01 по 12.12.2016 30495 м.куб.); Акт - розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" (адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Новопольова, 69) від 31.12.2016р. (донараховано 738 м.куб.); Акт - розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" (адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Васильківська, 8 Б) від 31.12.2016р. (донараховано 376 м.куб.); Акт - розрахунок необлікованого об'єму природного газу ПАТ "Київенерго" (адреса об'єкта споживання: м. Київ, вул. Стратегічне шосе, 134) від 31.12.2016р. (донараховано 899 м.куб.); Рахунок на оплату № 295905/10799 від 31.12.2016р. на суму 717225,47 грн. (в т.ч. ПДВ у сумі119537,58 грн.) (донарахування об'єму); Два примірники акту приймання - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.12.2016р за договором № 167-15 (т.І, а.с. 171, 172-178). Про отримання вказаного листа відповідачем свідчить відбиток штампу на вказаному листі.

Позовні вимоги мотивовані з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов'язання за договором на розподіл природного газу № 167-15, щодо оплати наданих протягом листопада та грудня 2016 року послуг, а також нараховані на заборгованість, що існувала за вказаним договором пеню та 3% річних.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що місцевий господарський суд невірно послався, як на такі, що мають преюдиційне значення, обставини, встановлені у справі №910/1837/17. Також апелянт зазначає, що ним сплачено борг 24.05.2017 р. та те, що спільним протокольним рішенням сторони змінили порядок та строки виконання частини основного зобов'язання у розмірі 2653384,49 грн. Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано, що оплата послуг за договором здійснювалась відповідачем відповідно до постанови КМУ "Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки" №217 від 18.06.2014, тому, на думку апелянта, на таку заборгованість неправомірно нараховувати штрафні санкції, 3% річних. Також, апелянт зазначає про відсутність підстави для нарахування пені, передбаченою п.п. 7.2.1. договору, на суму заборгованості, що сплачена через рахунки зі спеціальним режимом використання та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України на ту ж суму, оскільки з прийняттям порядку та відкриттям рахунку з спеціальним режимом використання було змінено порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування природного газу.

Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 р. зазначив: "твердженням ПАТ "Київенерго" про необхідність застосування до спірних правовідносин Спільного протокольне рішення від 21.03.2017 № 2003 про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, а також постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 № 20, на підставі якої і приймалося зазначене вище рішення про проведення взаєморозрахунку, судами першої та апеляційної інстанцій надано поверхневу оцінку.

Більше того, судова колегія не вважає за необхідне відступати від висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях, зокрема, у постановах від 13.03.2018 у справі № 903/61/17, від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17 та від 03.04.2018 у справі №906/242/17. У цих постановах зазначено, що підписання стороною Договору спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20) підтверджує погодження зміни порядку та строків проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за Договором.

Крім того, судова колегія констатує, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою клопотання відповідача про зменшення розміру пені відповідно до статей 551 ЦК України та 233 ГК України та жодним чином не відображено у постанові висновок із розгляду цього клопотання./…/

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити, чи застосовується до спірних правовідносин Спільне протокольне рішення від 21.03.2017 № 2003 про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, а також положення постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 № 20, а у разі висновку про застосування - належно застосувати наведені вище норми до спірних правовідносин, дослідити майновий стан відповідача і вирішити заявлене ним 27.11.2017 клопотання (т. 3, а.с. 29-30), а також, враховуючи вищезазначене, вирішити спір відповідно до вимог закону."

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. вказівок та доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" споживачі, крім теплогенеруючих організацій, оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку гарантованими постачальниками та їх структурними підрозділами.

Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку гарантованими постачальниками та їх структурними підрозділами, згідно з алгоритмом розподілу коштів виключно на: 1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання підприємства, що здійснює продаж природного газу гарантованому постачальнику; 2) поточний рахунок газотранспортного підприємства; 3) поточний рахунок газорозподільного підприємства; 4) поточний рахунок гарантованого постачальника.

Згідно з п. 5.5 Договору № 167-15, оплата вартості послуг за транспортування природного газу ГРМ здійснюється замовником на умовах попередньої оплати авансовими платежами планового обсягу природного газу на період передоплати, визначений сторонами у договорі. У випадку недоплати за фактично протранспортований природний газ ГРМ за розрахунковий період замовник проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 5.7 Договору № 167-15 у разі виникнення у замовника заборгованості з оплати послуг з транспортування природного газу ГРМ сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, складають графік погашення заборгованості, який є додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості газорозподільне підприємство має право грошові кошти, отримані від замовника за послуги з транспортування природного газу ГРМ в поточному розрахунковому періоді, зараховувати в рахунок погашення існуючої заборгованості замовника з найдавнішим строком її виникнення.

Після зміни позивачем предмету позову та станом на дату розгляду справи спірною є сума у розмірі 146 666,25 грн., яка нарахована позивачем згідно акту-розрахунку необлікованого об'єму природного газу від 08.12.2016 та включена ним в акт приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2016 № 0ГБИ-009292.

Відповідач погоджується з тим, що за надані у листопаді та грудня 2016 року за договором послуги у нього тривалий час існувала заборгованість, проте зазначає, що станом на 06.06.2017 така заборгованість була повністю погашена, а 146 666,25 грн. є вартістю невизнаного ним обсягу газу.

Матеріали справи свідчать про те, що за період з листопада по грудень 2016 позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 128083741,50 грн., а саме: у листопаді 2016 року - на суму 58 136 334,35 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2016 № 0ГБИ-009292, та у грудні 2016 року на суму 69 947 407,16 грн., що підтверджується актом приймання-передачі послуг від 31.12.2016 № 0ГБИ-012395.

Судовими рішенням у справі № 910/1837/17 встановлені фактичні обставини, що склались між сторонами спору у листопаді 2016, відповідно до якого різниця вартості послуг з транспортування природного газу розподільними газопроводами за листопад 2016 між двома актами складає суму основного боргу ПАТ "Київенерго" (58136334,35 грн. - 57989667,94 грн.) = 146 666,41 грн. Ця сума становить вартість послуг розподілу різниці обсягу газу (609 тис. куб.), якою відрізняються 2 акти. При цьому різниця в обсягах ВТВ складає 8 тис. куб. (на суму 2,4 тис. грн.).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, чим спростовуються твердження відповідача про відсутність підстав для прийняття як преюдиційних обставин, встановлених судовим рішенням у справі №910/1837/17.

Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення. Розрахунок не облікованого або облікованого частково об'єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, за своєю правовою природою донарахування об'єму природного газу є одним з засобів обліку протранспортованого природного газу, який застосовується у визначеному чинним законодавством порядку, а відтак, у даному випадку таке донарахування не має на меті настання для замовника несприятливих економічних чи правових наслідків, а пов'язане насамперед, з необхідністю обґрунтованого визначення обсягів наданих за договором про розподіл природного газу послуг.

Крім того, правомірність вимог по актом приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2016 № 0ГБИ-009292, та у грудні 2016 року на суму 69 947 407,16 грн. за актом приймання-передачі послуг від 31.12.2016 № 0ГБИ-012395 підтверджується судовим рішенням у справах №910/5281/17 та №910/5282/17.

10 квітня 2017 року рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 р. та постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017 р. у справі №910/1837/17 відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Київенерго" до ПАТ "Київгаз" про відновлення становища, що існувало до порушення права, шляхом скасування оперативно-господарської санкції, що застосована відповідачем у вигляді донарахування об'єму природного газу 1857,600 тис. куб.м відповідно до Акта розрахунку від 08.12.2016 та включення цього об'єму до Акта приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 30.11.2016 до договору №167-15 від 02.02.2015, за актом за листопад 2016 року (т.ІІ, а.с. 26-33, 34-42).

18 травня 2017 року рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2017 р. у справі №910/5281/17 відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Київенерго" до ПАТ "Київгаз" про відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом скасування оперативно-господарської санкції, що застосована ПАТ "Київгаз" у вигляді донарахування об'єму природного газу 134, 800 тис. куб. м. відповідно до акту розрахунку від 31.12.2016 року та включення цього об'єму до акту приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.12.2016 року, за грудень 2016 року (т.ІІ, а.с. 126-131, 132-136).

18 травня 2017 року рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 р. та постановою Верховного Суду від 08.10.2018 р. у справі №910/5282/17 відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Київенерго" до ПАТ "Київгаз" про відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом скасування оперативно-господарської санкції, застосованої ПАТ "Київгаз" у вигляді донарахування об'єму природного газу 2813,679 тис.куб.м. відповідно до акту розрахунку від 31.12.2016 та включення цього об'єму газу до акта приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.12.2016 до договору № 167-15 від 02.02.2015, укладеного між ПАТ "Київенерго" та ПАТ "Київгаз", за грудень 2016 року (т.ІІ, а.с. 137-141, 142-143).

Вказані рішення мотивовані з огляду на те, що розрахунок обсягів природного газу за номінальною потужністю, відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем України та встановленій нормативній процедурі, а належних доказів на спростування обґрунтованості здійсненого відповідачем розрахунку позивачем не надано.

Таким чином, твердження відповідача про те, що у нього відсутня заборгованість, з посиланням на те, що він не визнає суми заборгованості згідно з відкоригованим актом приймання-передачі послуг з транспортування природного газу розподільними газопроводами за листопад 2016 року від 30.11.2016 року № 0ГБИ-009292 порівняно з актом приймання-передачі послуг з транспортування природного газу розподільними газопроводами за листопад 2016 року від 30.11.2016 року № 0ГБИ-009231 не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного перегляду справи.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано вірність визначення позивачем об'ємів наданих послуг, вимоги позивача щодо стягнення 146 666,25 грн. заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу у період з листопада по грудень 2016 є обґрунтованими та правомірними.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 167-15 на розподіл природного газу в частині здійснення оплати за надані позивачем послуги, позивачем заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 6436194,01 грн., а саме: 2650381,89 грн. пені за прострочення оплати послуг, наданих у листопаді 2016 та 3785812,12 грн. пені за прострочення оплати послуг, наданих у грудні 2016, а також 3% річних у загальному розмірі 691 492,61 грн., а саме: 283 997,89 грн. 3% річних за прострочення оплати послуг, наданих у листопаді 2016 та 407 494, 73 грн. за прострочення оплати послуг, наданих у грудні 2016.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У разі порушення замовником строків оплати із замовника стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 7.2.1 Договору).

З наданого позивачем розрахунку пені, долученого до заяви про збільшення позовних вимог, вбачається, що розрахунок пені здійснено позивачем відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГПК України, тобто протягом шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане (щодо кожного простроченого платежу окремо з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат).

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Частиною 1 статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

21 березня 2017 року ГУ ДКСУ, Департаментом фінансів виконавчого органу КМР (КМДА), Департаментом соціальної політики виконавчого органу КМР (КМДА), ПАТ "Київенерго", як стороною 4, ПАТ "Київгаз", як стороною 5 та НАК "Нафтогаз України", з метою погашення взаємної заборгованості та проведення організації взаєморозрахунку відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 підписано Спільне протокольне рішення № 2003 про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу у п. 2.6 якого зазначено, що: "сторона №4 перераховує стороні №5 кошти в сумі 2653384,49 грн., у т.ч. ПДВ 442230,75 грн., за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами за 2016 рік згідно з договором від 02.02.2015р. №167-15 із записом у графі "призначення платежу": "Постанова Уряду № 20 від 11.01.2005, дата і номер Спільного протокольного рішення, за транспортування газу газорозподільними мережами за 2016, договір від 02.02.2015 № 167-15, у т.ч. ПДВ 442 230,75 грн." (т.ІІ, а.с. 219-221).

Кошти у сумі 2653384,49 грн. з призначенням платежу "постанова уряду від 11.01.2015 №20, СПР від 21.03.17 №2003, за транспортування природного газу газорозподільними мережами за 2016 рік згідно з договором від 02.02.2015р. №167-15" перераховано відповідачем позивачу 26 березня 2017 року відповідно до платіжного доручення №12 (т.ІІ, а.с. 218).

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та винесення оскаржуваних судових рішень) затверджений Порядок, згідно з яким держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме, витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Цим порядком визначений механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату природного газу. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Отже, підписавши спільні протокольні рішення, на які послались суди у даній справі, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за договором від 02.02.2015р. №167-15.

В свою чергу, позивач, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, у такий спосіб виявив свою згоду здійснити розрахунки відповідно до згаданого Порядку і тим самим погодився із зміною порядку та строків проведення розрахунків за надані ним послуги.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі №903/61/17 та від 03.04.2018 у справі №906/242/17.

Викладене свідчить про відсутність підстав для здійснення нарахування пені та 3% річних на визначену спільним протокольним рішенням №2003 суму.

04 грудня 2018 року від відповідача надійшли пояснення, у яких викладено контррозрахунок пені та 3% річних на заборгованість з урахуванням коштів, сплачених за спільним протокольним рішенням від 21.03.2017 №2003. Заборгованість у вказаному розрахунку, на яку здійснювалось нарахування пені та 3% річних вказувалась відповідачем без урахування невизнаної ним суми заборгованості у розмірі 146666,25 грн., але при цьому визнавались період та суми існування заборгованості, за виключенням вказаної суми.

10 грудня 2018 року від позивача надійшли пояснення, до яких додано розрахунок в т.ч. пені та 3% річних. Заборгованість у вказаному розрахунку, на яку здійснювалось нарахування пені та 3% річних вказувалась позивачем з урахування невизнаної відповідачем суми заборгованості у розмірі 146666,25 грн. та за виключенням з моменту підписання спільного протокольного рішення суми 2653384,49 грн., яка була сплачена відповідачем 27.03.2017 р. з дати підписання спільного протокольного рішення.

Перевіривши первісно наданий позивачем розрахунок пені, з урахуванням наданих під час нового розгляду справи пояснень, колегія суддів дійшла висновку про те, що при його здійсненні позивачем було здійснено нарахування на сплачену відповідно до спільного протокольного рішення (СПР) №2003 від 21.03.2017 р. про організацію взаєморозрахунків суму у розмірі 2653384,49 грн. заборгованості на яку підлягає нарахуванню сума пені.

Відтак, за перерахунком, здійсненим з урахуванням сум і періодів існування заборгованості та того, що шляхом підписання спільного протокольного рішення сторони погодили зміну порядку та строків проведення розрахунків за надані ним послуги на визначену цим рішенням суму, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 6410891,19 грн. Відтак суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин справи, приймаючи рішення про повне задоволення вказаних вимог.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру нарахованої пені на 75 % слід зазначити наступне.

Вказане клопотання відповідача обґрунтоване тим, що: "Відповідно до даних Звіту про фінансові результати за січень-вересень 2017 року чистий збиток товариства склав 999,678 млн.грн. Згідно даних Звіту про фінансовий стан станом на 30.09.2017 дебіторська заборгованість за товари, роботи та послуги складає 4,367 млрд.грн., поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги - 3,321 млрд.грн. Крім того, з суми дебіторської заборгованості відповідача на борги населення припадає: 1.52 млрд.грн. за опалення та гарячу воду, 389 млн.грн. за спожиту електричну енергію. Однак, розмір пені, яка підлягала б стягненню за несвоєчасне внесення оплати побутовими споживачами за надані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та постачання електричної енергії чинним законодавством не встановлений, тому здійснювати нарахування штрафних санкцій населенню на основний борг за спожиті послуги відповідач не має можливості." До вказаного клопотання відповідачем подано Копія балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2017 р. та звіту про фінансові результати за січень-вересень 2017 року (т.ІІІ, а.с. 29-30).

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 статті 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-473цс16.

Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що з огляду на суми актів, заборгованість за якими поступово зменшувалась протягом досить тривалого періоду (з 06.12.2016 по 12.05.2017 (з огляду на що позивачем зменшувався розмір позовних вимог), на яку нараховано пеню, пеня у розмірі 6410891,19 грн. (яка визнана обґрунтованою за розрахунком колегії суддів) не є надмірно великою порівняно із збитками кредитора.

При цьому, враховуючи, що обґрунтований розмір пені не є надмірно великим порівняно із збитками кредитора (з сумою основного боргу, яка існувала протягом тривалого періоду та на яку таку пеню нараховано), колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача.

Аналіз інших обставин справи, які мають істотне значення (ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу), повинен здійснюватись лише після встановлення наявності обставини щодо неспіврозмірності розміру штрафних санкцій із розміром збитків, яка, за висновками колегії суддів, відсутня.

Крім того колегія суддів зазначає, що подані позивачем в обґрунтування клопотання про зменшення розміру нарахованої пені баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2017 р. та звіт про фінансові результати за січень-вересень 2017 року з огляду на наявність у них дебіторської заборгованості та дату їх подання (28.11.2017 р.) не підтверджують тяжкий майновий стан ПАТ "Київенерго", як станом на дату первісного апеляційного перегляду справи у суді, так і станом на момент нового апеляційного розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання відповідача про зменшення суми пені на 75% задоволенню не підлягає.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 691492,61 грн., а саме: 283 997,89 грн. 3% річних за прострочення оплати послуг, наданих у листопаді 2016 та 407 494, 73 грн. за прострочення оплати послуг, наданих у грудні 2016 слід зазначити наступне.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши первісно наданий позивачем розрахунок 3% річних, колегія суддів дійшла висновку про те, що при його здійсненні позивачем не було виключено сплаченої 27.03.2017 р. відповідно спільного протокольного рішення (СПР) №2003 від 21.03.2017 р. про організацію взаєморозрахунків заборгованості у розмірі 2653384,49 грн., на яку підлягає нарахуванню сума 3% річних. Про вказані обставини позивачем також повідомлено суд апеляційної інстанції поясненнями, що надійшли 07.12.2018 р.

Відтак, за перерахунком, здійсненим з урахуванням сум і періодів існування заборгованості та того, що шляхом підписання спільного протокольного рішення сторони погодили зміну порядку та строків проведення розрахунків за надані ним послуги на визначену цим рішенням суму, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 688781,32 грн. Відтак суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин справи, приймаючи рішення про повне задоволення вказаних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для нарахування пені, на суму заборгованості, що сплачена через рахунки зі спеціальним режимом використання та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, посилаючись на те, що з прийняттям Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014, та відкриттям рахунків із спеціальним режимом використання було змінено порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування природного газу, є безпідставними, оскільки вказаний Порядок розподілу коштів не змінює порядку та строків проведення розрахунків між сторонами, а визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (п. 1 Порядку).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний Порядок розподілу коштів вже був чинним на дату укладання Договору №167-15 на розподіл природного газу від 02.02.2015.

Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 підлягає частковому скасуванню.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідачем подано заяву про поворот виконання рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2017 у справі №910/23417/16, яку мотивовано тим, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 р. виконано, виконавче провадження щодо його виконання закінчено 19.01.2018 (т.І, а.с. 171-173).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 333 ГПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Пунктом 4 ч. 1 ст. 333 ГПК України визначено, що якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Враховуючи те, що клопотання відповідача про зменшення розміру пені визнано колегією суддів необґрунтованим та разом з тим визнано таким, що підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в частині стягнення 25302,82 грн. пені, 2711,29 грн. 3% річних та 420,20 грн. судового збору за подання позовної заяви колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення Заяви відповідача про поворот виконання рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2017 у справі №910/23417/16 в частині вищезазначених сум.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено на 0,3851%, апелянту у відповідності до ст. 129 ГПК України необхідно відшкодувати судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 1016,66 грн. та 840,41 грн. судового збору за подання касаційної скарги за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 скасувати та прийняти нове рішення:

"1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 00131305) на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 4Б, ідентифікаційний код 03346331) 146666 (сто сорок шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 25 коп. основного боргу, пеню у розмірі 6410891 (шість мільйонів чотириста десять тисяч вісімсот дев'яносто одну) грн. 19 коп., 3% річних у розмірі 688781 (шістсот вісімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят одну) грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 108 695 (сто вісім тисяч шістсот дев'яносто п'ять) грн. 09 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити."

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 4Б, ідентифікаційний код 03346331) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 00131305) 1016 (одну тисячу шістнадцять) грн. 66 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 840 (вісімсот сорок) грн. 41 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

4. Заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 00131305) про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16 задовольнити частково.

5. Здійснити поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №910/23417/16, шляхом повернення відповідачу 25 302 (двадцять п'ять тисяч триста дві) грн. 82 коп. пені, 2 711 (дві тисячі сімсот одинадцять) грн. 29 коп. 3% річних та 420 (чотириста двадцять) грн. 20 коп. судового збору з за подання позовної заяви.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

7. Справу №910/23417/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді В.В. Сулім

О.О. Хрипун

Дата складення повного тексту - 17.01.2019 р.