СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"14" січня 2019 р. Справа № 905/121/15

Східний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді-доповідача:ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№113Д/3) Приватного акціонерного товариства Корум Україна, м. Донецьк
на рішення Господарського суду Донецької області
від04.12.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 11.12.2018 року)
у справі№905/121/15 (головуючий суддя Г. Є. Курило, судді: І. К. Чорненька, С. М. Фурсова)
за позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: проПублічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк Приватне акціонерне товариство Корум Україна, м. Донецьк звернення стягнення на предмет застави
В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави, а саме: в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариство Корум Україна перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 року у розмірі 179 226 883, 22 рос. руб. та 1 402 419, 24 грн., в тому числі заборгованість по кредиту 157 846 000,00 рос. руб., заборгованість з відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 21 380 883,22 рос. руб., у тому числі нараховані проценти за період з 01.05.2015 по 18.05.2015 у сумі 1 453 899,25 рос. руб., заборгованість зі сплати комісійної винагороди у розмірі 186 476,10грн., у тому числі нарахована комісійна винагорода за період з 01.05.2015 по 18.05.2015 в сумі 13 512,74грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1 190 424,36грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 518,78грн. (з урахуванням пояснення позивача №09-12/499 від 27.04.2016, які надійшли до суду 27.04.2016), звернення стягнення на майно, що передано в заставу відповідно до договору застави № 15-94/19-78/13 від 30.05.2013 та знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження за початковою ціною, визначеною на рівні заставною вартості, згідно з умовами договору застави, із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 11.12.2018 року) у справі №905/121/15 позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства Корум Україна, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави, задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство Корум Україна, м. Донецьк 26.12.2018 року звернулось до суду з апеляційною скаргою б/н, б/д, в якій останнє просить рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року у справі №905/121/15 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства Корум Україна, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави, відмовити у повному обсязі.

Одночасно скаржником подано клопотання б/н, б/д про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року у справі №905/121/15.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.01.2019 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Чернота Л. Ф., судді: Попков Д. О., Стойка О. В.

У звязку з перебуванням у відпустці судді Попкова Д. О. та судді Стойки О. В., які входять до складу колегії суддів, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 року було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/121/15, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л. Ф., судді: Зубченко І. В., Пушай В. І.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Корум Україна, м. Донецьк не відповідає вимогам Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України з такої підстави.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 28.03.2015 року, що діяла на момент звернення позивача до суду з позовною заявою) за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України» з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1 218,00 грн.

Виходячи з наведених ставок, позивач сплатив судовий збір за звернення до суду з позовною заявою у розмірі максимальної ставки 73 080,00 грн. (60*1 218,00 грн.), що підтверджується оригіналом платіжного доручення №90010 від 20.05.2015 року (а. с. 11, т. 1).

Згідно з приписами п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення заявника з апеляційною скаргою) за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи те, що апелянтом було заявлено перегляд рішення у повному обсязі, судовий збір, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року у справі №905/121/15 становить 109 620,00 грн. (73 080,00 грн.*150%).

Зазначена сума судового збору сплачена не була. Втім, як уже було зазначено, Приватне акціонерне товариство Корум Україна, м. Донецьк звернулось до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на важкий фінансовий стан, відсутність коштів для сплати судового збору, а також перебування підприємства на непідконтрольній території м. Донецьк.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» заява N28249/95).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 року у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, суд в якості «законної мети» визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 року у справі «Станков проти Болгарії» (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N68490/01, п. 57).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» (у новій редакції), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження підстав для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору в межах умов передбачених законодавством та з врахуванням майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування поданого клопотання, не передбачені в числі умов звільнення від сплати судового збору. Окрім того, заявником всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені ним у клопотання обставини, що обумовлює неможливість задоволення такого клопотання апеляційним судом.

Разом з тим, законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге, покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

Водночас безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення юридичній особі сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору» та може розцінюватися як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов'язані сплачувати такий збір.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що простого факту відсутності у сторони коштів для оплати судового збору самого по собі недостатньо для безумовного висновку про необхідність звільнення апелянта від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

Беручи до уваги вищевикладене, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, а також з огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання б/н, б/д Приватного акціонерного товариства Корум Україна, м. Донецьк про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 11.12.2018 року) у справі №905/121/15.

Зазначені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для застосування наслідків, які передбачені у ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Корум Україна, м. Донецьк на рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 11.12.2018 року) у справі №905/121/15 залишити без руху.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство Корум Україна, м. Донецьк усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали/ розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада в Україні» встановлений при поданні апеляційної скарги недолік, а саме:

- сплатити судовий збір в розмірі 109 620,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 11.12.2018 року) у справі №905/121/15 та надати до Східного апеляційного господарського суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999654; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 2002; код класифікації доходів бюджету 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

3. Роз'яснити апелянту, що в разі неусунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Л.Ф. Чернота