РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/877/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

проспект Миру, 49-А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005

до відповідача: Приватного підприємства «Панські Левади»,

вул. Музейна, 2, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000

предмет спору: про стягнення 272000,00грн

За участю:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 10.07.2018 за № 01-14/1557, представник

від відповідача: не прибув

У судовому засіданні 21.01.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

06.12.2018, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Приватного підприємства «Панські Левади» про стягнення 272000,00грн, з яких 136000,00 грн сума штрафу, заявлена до стягнення на підставі рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.05.2018 за № 75/4/30-р/к у справі № 02-05/30-2017 та 136000,00грн сума пені за прострочення сплати штрафу, нарахована за період з 31.08.2018 по 05.12.2018 на підставі частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Позовні вимоги обґрунтовані порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

11.12.2018, Господарським судом Чернігівської області, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/877/18, її розгляд ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 09.01.2019, про що винесено ухвалу від 11.12.2018.

За результатами підготовчого засідання 09.01.2019 суд, керуючись п. 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.01.2019, про що виніс ухвалу від 09.01.2019.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні 21.01.2019 позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач у підготовче судове засідання 09.01.2019 та у судове засідання по розгляду справи по суті 21.01.2019 не прибув, повноважного представника не направив, відзив на позов у строк встановлений судом не надав, проти позовних вимог не заперечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений за адресою державної реєстрації згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали Господарського Чернігівської області про відкриття провадження від 11.12.2018 та про призначення справи до судового розгляду по суті від 09.01.2019 направлені відповідачу за адресою його реєстрації, а саме: вул. Музейна, 2 м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, - повернуті відділенням поштового звязку на адресу суду без вручення їх адресату з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «не значиться».

Судом, до початку розгляду справи по суті, перевірено адресу за якою зареєстрований відповідач згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що сформовано відповідний витяг, що залучений судом до матеріалів справи.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наведеного слідує, що відповідач за адресою реєстрації був двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак своїми процесуальними правами не скористався.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 зазначеної статті встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Беручи до уваги, що відповідач був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив без пояснення причин, суд вважає, що його неприбуття не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 40 Господарського кодексу України (надалі ГК України) державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Згідно частини 6 вказаної статті, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

За приписами частини 1 статті 41 ГК України законодавство, що регулює відносини, які виникають у звязку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму, складається з Господарського кодексу України, закону про Антимонопольний комітет України та інших законодавчих актів.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції» цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до частини 1 статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обовязковими для виконання у визначені ними строки.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Зі змісту частини 1 статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вбачається, що узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Згідно п. 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до п. 1 статті 50 та статті 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії. Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 257 ГК України справи про порушення антимонопольно-конкурентного законодавства розглядаються Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у порядку, встановленому законом.

Виходячи зі змісту п. 1 частини 1 статті 48, частини 1 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Зокрема, органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання - юридичних осіб.

Відповідно до статті 251 ГК України та статей 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме антиконкурентні узгоджені дії, тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу. За антиконкурентні узгоджені дії накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2018, рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за № 75/4/30-р/к у справі № 02-05/30-2017 визнано, що Приватне підприємство «Панські Левади» та Приватне підприємство «ВостокБудМонтаж» вчинили порушення, передбачене п. 1 статті 50, п. 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендерів при закупівлі: «Капітальний ремонт військової будівлі № 1/536, казарма, смт. Десна, Чернігівська область, 169 нц СВ ЗСУ», шифр 17-19 (додаткові роботи)», ДК 016:2010-« 41.00.4 Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний, поточний ремонт)», ЄЗС ДК 021:2015-« 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація» (ідентифікатор закупівлі UA-2017-07-14-000204-b), проведеній Північним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України (п. 1 рішення).

Одночасно вказаним рішенням визнано, що зазначені субєкти господарювання вчинили порушення, передбачене п. 1 статті 50, п. 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендерів при закупівлі: «Капітальний ремонт покрівлі Ріпкинської ОСОБА_2 ст. № 2, по вулиці Пирогова, 5, смт. Ріпки, Чернігівська область, з виділенням черговості: 1 черга утеплення перекриття корпусу № 1; 2 черга утеплення перекриття корпусу № 2; 3 черга утеплення перекриття корпусу № 3 (в рамках впровадження комплексу заходів з енергозбереження)», ДК 021:2015:45453000-7 «Капітальний ремонт і реставрації» (ідентифікатор закупівлі UA-2017-08-10-000970-с), проведеній Відділом освіти Ріпкинської районної державної адміністрації.

Окрім зазначеного, цим рішенням накладено штрафи на Приватне підприємство «Панські Левади» за кожне з зазначених порушень законодавства про захист економічної конкуренції у загальному розмірі 136000,00грн (по 68000,00 грн за кожне з порушень).

14.05.2018, позивач, супровідним листом від 10.05.2018 за № 02-01/1138 вручив під особистий підпис керівнику відповідача ОСОБА_3 копію рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.05.2018 за № 75/4/30-р/к у справі № 02-05/30-2017 та, виходячи зі змісту супровідного листа, повідомив останньому, що штраф, накладений на субєкта господарювання за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, має бути ним сплачений у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу, з огляду на приписи частини 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Також, відповідачу було розяснено, що відповідно до частини 5 цієї статті за кожний день прострочення сплати штрафу з нього буде стягнуто пеню у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Як встановлено судом, Приватне підприємство «ВостокБудМонтаж» на якого також накладено штрафи за вказані порушення згідно рішення від 08.05.2018 за № 75/4/30-р/к у справі № 02-05/30-2017 , скористалося своїм правом на його оскарження

Так, 25.06.2018, Приватним підприємством «ВостокБудМонтаж» було подано позов до Господарського суду Чернігівської області про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.05.2018 у справі № 02-05/30-2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2018 даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/479/18. Одночасно до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача судом залучено Приватне підприємство «Панські Левади».

30.08.2018, рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/479/18 відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства «ВостокБудМонтаж» до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.05.2018 у справі № 02-05/30-2017. Рішення суду набуло чинності 20.09.2018.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 30.08.2018 у справі № 927/479/18 встановлено, що Чернігівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України цілком правильно та достовірно встановлено і зясовано обставини справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, надано їм вірну юридичну оцінку. Доказів порушення Чернігівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України норм процесуального права при прийнятті спірного рішення, судом, при розгляді справи № 927/479/18, встановлено не було.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

У відповідності до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені рішенням від 30.08.2018 Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/479/18 обставини щодо вчинення Приватним підприємсвтом "ВостокБудМонтаж" та Приватним підприємством "Панські Левади" правопорушень, передбачених п. 1 статті 50, п. 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендерів при закупівлі, щодо накладення відповідних штрафів, правомірності прийнятого рішення адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.05.2018 у справі № 02-05/30-2017 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" не потребують повторного доказування у даній справі.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому, обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Таким чином, зважаючи, що рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08.05.2018 за № 75/4/30-р/к у справі № 02-05/30-2017 не визнано недійсним та не скасовано у порядку встановленому законом, та беручи до уваги, що відповідачем у добровільному порядку не сплачено накладені на нього зазначеним рішенням штрафи у загальній сумі 136000грн, вимога позивача про стягнення штрафів є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

При цьому, нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу. За висновками Пленуму Вищого господарського суду України у Постанові від 26.12.2011 за № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згаданий розгляд чи перегляд не здійснювалися.

З урахуванням вказаної норми позивач просить стягнути з відповідача 136000,00грн пені за прострочення сплати штрафів, нарахованої у розмірі 1,5% від суми штрафів за період з 31.08.2018 (рішення Господарського суду Чернігівської області винесено 30.08.2018) по 05.12.2018 (день звернення до суду з даним позовом).

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені, суд встановив, що розрахунок відповідає фактичним обставинам справи та здійснений з дотриманням вимог чинного законодавства в частині граничного розміру нарахування пені.

Відповідно до частин 7 та 9 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт прострочення сплати відповідачем накладених на нього штрафів за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, беручи до уваги, що заявлений до стягнення розмір пені не перевищує розміру накладених на відповідача штрафів, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 136000,00грн пені є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача в доход державного бюджету підлягає до стягнення 136000,00грн штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 136000,00грн пені за прострочення сплати штрафу.

Згідно частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, що були понесені при звернені позивачем до суду, мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 42, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (14005, Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Миру, 49-А, ) до Приватного підприємства «Панські Левади» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Музейна, 2, ) про стягнення 136000,00грн штрафу та 136000,00грн пені задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Панські Левади» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Музейна, 2, , р/р 800 філія АТ «УкрСиббанк» м. Чернігів, МФО 351005) до Державного бюджету (одержувач: УК в м. Чернігові/21081100; код ЄДРПОУ одержувача: 38054398; р/р 5002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП) МФО 899998; код платежу 21081100) 136000,00грн штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 136000,00грн пені за прострочення сплати штрафу.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Панські Левади» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Музейна, 2, , р/р 800 філія АТ «УкрСиббанк» м. Чернігів, МФО 351005) на користь Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (14005, Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Миру, 49-А, , р/р 3379, банк одержувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172) 4080,00грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 21.01.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко