УХВАЛА

м. Київ

16.01.2019Справа № 910/412/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали заяви приватного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза» про забезпечення позову до подання позовної заяви, зацікавлені особи - Міністерство оборони України та акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк»

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк» вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно Міністерству оборони України, або виконувати щодо нього інші зобов'язання, а саме: заборонити виплачувати кошти у сумі 1 494 900,00 грн. згідно з вимогою Міністерства оборони України щодо забезпечення виконання договору № 286/3/18/152 від 10.04.2018 на підставі банківської гарантії № BGV/U/03-2-1230 від 05.04.2018 до вирішення по суті справи за позовом приватного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «РОЗА» до Міністерства оборони України про зобов'язання відповідача внести зміни до договору №286/3/18/152 від 10.04.2018 щодо продовження строків поставки;

- зупинити стягнення на підставі документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, а саме: на підставі банківської гарантії № BGV/U/03-2-1230 від 05.04.2018 до вирішення по суті справи за позовом приватного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «РОЗА» до Міністерства оборони України про зобов'язання відповідача внести зміни до договору №286/3/18/152 від 10.04.2018 щодо продовження строків поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 та 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, суд не встановив підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Також, з наведеного у заяві обґрунтування та доданих до неї доказів не вбачається, що наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Обґрунтовуючи мотиви заяви заявник послався на такі обставини.

10.04.2018 Міністерство оборони України (далі - Міністерство) та приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» уклали договір №286/3/18/152 про поставку (надалі - Договір).

У забезпечення виконання Договору приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» надало банківську гарантію №BGV/U/03-2-1230 від 05.04.2018 у розмірі 1 494 900,00 грн., видану акціонерним товариством «Український Будівельно-інвестицій Банк» (далі - Банк).

Пунктом 1.2 Договору № 286/3/18/152 від 10.04.2018 були встановлені такі строки поставки товару: 20 000 комплектів спідньої білизни до 30.09.2018 та 30 00 комплектів спідньої білизни до 30.10.2018.

Для виконання замовлень на виробництво гладкофарбованого ворсового начісного полотна переплетіння у великих об'ємах підприємством завчасно було укладено договір з фірмою Марио Кроста С.р.Л. (Італія) на постачання високошвидкісної ворсувальної машини. За умовами договору обладнання мало обути отримано протягом 135 календарних днів від дати першого авансового платежу, тобто до 15.06.2018. Однак 11.06.2018 постачальник повідомив що вимушений збільшити термін постачання, у зв'язку із виходом з ладу технологічної лінії з виготовлення голкової стрічки для ворсування. Обладнання було отримано після 06.08.2018, тобто на 52 дні пізніше запланованого терміну.

Приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» листом від 29.10.2018 звернулося до Міністерства оборони України з проханням про перенесення строків поставки 20 000 комплектів - до 16.11.2018 та 30 000 - до 19.12.2018. Міністерство оборони України не надало відповіді на цей лист.

Приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» поставило 20 000 комплектів 18.09.2018, а 20 000 - 14.11.2018 та 10 000 - 03.12.2018.

03.01.2019 Міністерство оборони України надіслало приватну акціонерному товариству «Трикотажна фабрика «Роза» вимогу про сплату 2 475 554,40 грн. штрафу за порушення строків виконання зобов'язань за договором № 286/3/18/152 від 10.04.2018.

З порушенням строку для розгляду претензії Міністерство оборони України звернулося з вимогою до Банку щодо виплати за банківською гарантією №BGV/U/03-2-1230 від 05.04.2018 1 494 900,00 грн., у зв'язку з порушенням строків поставки товару.

Банк на підставі договору про надання банківської гарантії №BGV/U/03-2-1230 від 05.04.2018 звернувся до заявника з повідомленням про отримання вимоги, у якому зазначив про необхідність сплати коштів у розмірі 1 494 900,00 грн. для забезпечення компенсації суми вимоги Міністерства.

Таким чином наразі між заявником та Міністерством існує спір щодо строків поставки товару, тоді як Міністерство на підставі договору про надання банківської гарантії заявляє вимоги про стягнення штрафу, оскільки спірні строки вважає порушеними.

У зв'язку з наведеним, заявник готує позов до суду про зобов'язання відповідача внести зміни до договору № 286/3/18/152 від 10.04.2018 щодо продовження строків поставки, який зобов'язується подати у строк, встановлений до ч. 3 ст. 138 ГПК України.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання, та шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову, згідно з приписами ч. 2 ст. 136 ГПК України, допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами заявника, що у випадку не вжиття заявлених ним заходів забезпечення позову (заборона перерахування коштів та зупинення стягнення за гарантією), обраний ним спосіб захисту та поновлення порушених прав і інтересів може бути ускладнено, оскільки кошти за гарантією вже будуть списані, хоча сама обставина порушення ще буде предметом судового розгляду згідно з поданим заявником позовом.

Судом проаналізовано заявлені заходи забезпечення та суд дійшов висновку, що вони є розумними, обґрунтованими і адекватними вимогам заявника (адекватними предмету позову, що буде пред'явлений ним у майбутньому). При цьому, забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, і наявний прямий зв'язок між обраним заявником заходом до забезпечення позову і предметом позову, який буде пред'явлено ним у майбутньому, а саме, обраний захід спроможний забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, і натомість, у випадку його невжиття, відсутня змога запобігти можливим порушенням прав заявника, тоді як спір, що виник між ним і Міністерством, ще не вирішено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк» виплачувати кошти у сумі 1 494 900,00 грн. згідно з вимогою Міністерства оборони України щодо забезпечення виконання договору № 286/3/18/152 від 10.04.2018.

Зупинити стягнення на підставі банківської гарантії № BGV/U/03-2-1230 від 05.04.2018.

Ухвала про забезпечення позову набирала законної сили з 16.01.2019, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 16.01.2022.

Стягувач: приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» (вул. М. Грінченка, 2/1, м. Київ, 03038, код 00307313).

Боржник: акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» (вул. В. Чорновола, 8, м. Київ, 01135, код 26547581).

Приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза», відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України, повинно пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення суддею та підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. А. Ковтун