ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2547/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МАРІЯ" про стягнення 165363,92 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2547/18, задоволено письмове клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.12.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 р. відкладено розгляд справи на 10.01.2019 р.

Позивач повідомлений про час і місце проведення судових засідань, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте правом на участь в засіданнях суду з невідомих причин не скористався.

Ухвали Господарського суду Одеської області, надіслані на адреси відповідача та його учасника, зазначені у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МАРІЯ", вказану в договорі поставки, повернулись до суду з відмітками поштової установи про закінчення встановленого строку зберігання. З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,МАРІЯ" вважається належним чином повідомленим про час і місце засідань суду, тому неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 10.01.2019 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" (далі - ТОВ ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ") звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МАРІЯ" (далі - ТОВ ,,МАРІЯ") про стягнення заборгованості у розмірі 165363,92 грн, з яких 120314,18 грн основного боргу, 10031,24 грн 3% річних, 35018,50 грн інфляційних нарахувань, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору поставки від 12.05.2017 р. № в частині оплати вартості поставленого товару. Крім того позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2480,46 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" посилається на приписи ст.ст.20,173,174,175,193,199,202,216,230,232,265 ГК України, ст.ст.11,22, 525,530,599,612,625,629,692,712 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 р. по справі № 13/210/10, від 12.09.2011 р. по справі № 6/433-42/183, постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 р. по справі № 11/109, лист Вищого господарського суду України ,,Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012, умови названого вище договору, видаткову накладну від 16.05.2017 р. № 364, рахунок на оплату від 12.05.2017 р. № 356, товарно-транспортну накладну від 16.05.2017 р. № Р364, довіреність від 12.05.2017 р. № 5 на право отримання цінностей, платіжні доручення в підтвердження часткової оплати заборгованості тощо.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав та жодного разу не скористався наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, з огляду на що розгляд справи здійснено за відсутності його представника та за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

12.05.2017 р. між ТОВ ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" (Продавець) та ТОВ ,,МАРІЯ" (Покупець) укладено договір № (Договір), відповідно до якого Продавець зобов'язується передати товар у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується належним чином прийняти та оплатити товар в кількості і за ціною, зазначеними в рахунках-фактурах, протягом 10 календарних днів з дати відвантаження товару (п.1.1 Договору).

Оплата товару здійснюється на наступних умовах: протягом 10 календарних днів з дати відвантаження товару (п.3.2 Договору).

Сума цього договору визначається згідно накладних на відвантаження товару (п.3.4 Договору).

Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору у відповідності до діючого законодавства та умов цього Договору (п.4.1 Договору).

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31 грудня 2017 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного їх завершення (п.8.4 Договору).

На виконання Договору Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято товар (арматура 10, арматура 16, труба 219х6 безшовна) на суму 345314,18 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною від 16.05.2017 р. № 364, товарно-транспортною накладною від 16.05.2017 р. № Р364, довіреністю від 12.05.2017 р. № 5 на право отримання цінностей.

Договір, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, довіреність на право отримання цінностей підписано представниками та скріплено печатками контрагентів.

Покупцем перераховано Продавцю за товар грошові кошти в загальному розмірі 225000,00 грн, про що свідчать платіжні доручення від 06.10.2017 р. № 137 на суму 30000,00 грн, від 22.12.2017 р. № 349 на суму 50000,00 грн, від 15.01.2018 р. № 432 на суму 50000,00 грн, від 17.04.2018 р. № 637 на суму 25000,00 грн, від 26.04.2018 р. № 692 на суму 50000,00 грн, від 30.07.2018 р. № 28 на суму 20000,00 грн.

Часткова неоплата ТОВ ,,МАРІЯ" вартості прийнятого товару спричинила звернення ТОВ ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" спочатку з претензіями, а в подальшому - з позовом до господарського суду у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов'язання, підставою яких є письмовий Договір поставки.

При цьому ТОВ ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" як Продавцем виконано належним чином взяті на себе обов'язки та поставлено металопродукцію на загальну суму 345314,18 грн з ПДВ, що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення накладними.

В свою чергу ТОВ ,,МАРІЯ" як Покупцем у порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України та умов Договору сплачено за отриманий товар тільки 225000,00 грн, не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України та п.3.2 Договору, яким визначено, що оплата вартості товару має бути здійснена протягом 10 календарних днів з дати відвантаження товару, строк виконання зобов'язання на суму 120314,18 грн також настав.

Враховуючи викладене, позов про стягнення основного боргу підлягає задоволенню в сумі 120314,18 грн.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,МАРІЯ" має сплатити:

- 10030,95 грн 3% річних, з яких: 3746,16 грн нараховано на суму 345314,18 грн за період з 27.05.2017 р. по 05.10.2017 р. (06.10.2017 р. відбулась оплата на суму 30000,00 грн) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 3746,42 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 1995,55 грн - на суму 315314,18 грн за період з 06.10.2017 р. по 21.12.2017 р. (22.12.2017 р. відбулась оплата на суму 50000,00 грн); 523,35 грн - на суму 265314,18 грн за період з 22.12.2017 р. по 14.01.2018 р. (15.01.2018 р. відбулась оплата на суму 50000,00 грн) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 523,36 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 1627,48 грн - на суму 215314,18 грн за період з 15.01.2018 р. по 16.04.2018 р. (17.04.2018 р. відбулась оплата на суму 25000,00 грн) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 1628,13 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 125,12 грн - на суму 190314,18 грн за період з 17.04.2018 р. по 25.04.2018 р. (26.04.2018 р. відбулась оплата на суму 50000,00 грн) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 140,78 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 1083,82 грн - на суму 140314,18 грн за період з 26.04.2018 р. по 29.07.2018 р. (30.07.2018 р. відбулась оплата на суму 20000,00 грн) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 1095,60 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 929,47 грн - на суму 120314,18 грн за період з 30.07.2018 р. по 01.11.2018 р. (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 939,44 грн, проте позивач просить менше, що є його правом);

- 34968,17 грн інфляційних втрат, з яких: 12898,95 грн нараховано на суму 345314,18 грн за червень - вересень 2017 р.; 9774,74 грн - на суму 315314,18 грн за жовтень - грудень 2017 р. (фактично розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 9875,35 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 3979,71 грн - на суму 265314,18 грн за січень 2018 р.; 6028,80 грн - на суму 215314,18 грн за лютий - квітень 2018 р. (фактично розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 6084,73 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 2285,97 грн - на суму 120314,18 грн за вересень 2018 р.

Відтак, позов про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань слід задовольнити частково в зв'язку з допущеними арифметичними помилками в їх розрахунку.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МАРІЯ" (65045, м. Одеса, пров. Нечипуренка, буд. 8, кв. 9, код 23861578) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,РЕЙН-НЕККАР МАРКЕТ" (49081, м. Дніпро, просп. Газети ,,Правда", буд. 20, код 39975656) 120314/сто двадцять тисяч триста чотирнадцять/грн 18 коп. основного боргу, 10030/десять тисяч тридцять/грн 95 коп. 3% річних, 34968/тридцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят вісім/ грн 17 коп. інфляційних втрат, 2479/дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять/грн 01 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11 січня 2019 р.

Суддя Л.В. Лічман