Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "09" січня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1625/13

За заявою: Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (м. Житомир)

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" (м.Житомир)

про визнання банкрутом

Суддя Гнисюк С.Д.

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/1625/13 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік".

Провадження здійснюється на стадії ліквідаційної процедури.

06.12.2018 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від ОСОБА_1 (м.Київ) надійшла заява від 05.12.2018 про скасування аукціону та виключення з ліквідаційної маси об'єкта незавершеного будівництва (навіс під глину).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.12.2018, зокрема, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 (м.Київ) від 05.12.2018 про скасування аукціону та виключення з ліквідаційної маси об'єкта незавершеного будівництва (навіс під глину).

08.01.2018 на адресу Господарського суду Житомирської області надійшла зустрічна заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. від 29.12.2018 про визнання недійсними правочинів та зобов'язання повернути майно на заяву ОСОБА_1 від 05.12.2018 про скасування аукціону та виключення з ліквідаційної маси об'єкта незавершеного будівництва (навіс під глину).

Дослідивши вищезазначену заяву, Господарський суд Житомирської області вважає за необхідне зазначити про наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини 4 статті 10 Закону про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Окремими положеннями статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 10 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2019 ставка судового збору за подання до господарського суду, зокрема, заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство складає 3842,00грн. (1921,00 грн. + 1921,00 грн.).

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України №12-6621/11 від 10.11.2011).

Заявником не надано суду доказів сплати судового збору, або доказів які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, 08.01.2019 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшло клопотання від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. №02-13/01-02 від 02.01.2019 про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення з розгляду зустрічної заяви від 29.12.2018 про визнання недійсними правочинів та зобов'язання повернути майно на заяву ОСОБА_1 від 05.12.2018 про скасування аукціону та виключення з ліквідаційної маси об'єкта незавершеного будівництва (навіс під глину).

У даному клопотання ліквідатор посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" перебуває на стадії ліквідації. Згідно затвердженого судом реєстру вимог кредиторів, банкрут на даний час має значну заборгованість перед ними, у тому числі по оплаті праці колишніх працівників. Предметом зустрічної заяви є повернення права володіння на актив зі складу ліквідаційної маси банкрута, подальша реалізація якого спрямована на погашення вимог вище зазначених кредиторів, фактично є захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю громадян. У зв'язку із визнаною судом фінансовою неспроможністю банкрута просить відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Зазначений перелік умов та осіб для відстрочки або розстрочки сплати судового збору є вичерпним.

Ліквідатор, так само як і Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" - не входять до переліку осіб, які мають право на відстрочення або розстрочення сплати судового збору, у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Також суд вважає за доцільне зазначити про наступне.

Статтею 115 Закону про банкрутство врегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до вимог ч.4 ст.115 Закону про банкрутство, витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно ч. 5 ст. 115 Закону про банкрутство, сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 115 Закону про банкрутство, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Отже, ліквідатор може звернутися до кредиторів щодо створювання фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, в тому числі і для розгляду судом заяви про визнання недійсними правочинів та повернення майна до ліквідаційної маси.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому відмовляє у задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. №02-13/01-02 від 02.01.2019.

З огляду на зазначене, до матеріалів зустрічної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі.

Крім того, положеннями статті 164 ГПК України, визначено, що до позовної заяви додаються документи, які зокрема, підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно частини 1 статті 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається до суду з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Заявником не додано доказів надіслання зустрічної заяви усім учасникам провадження у справі про банкрутство. Надано докази направлення лише учасникам спірних правовідносин.

Також слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заявником надано суду ксерокопії документів, які не засвідчені та частково не належної якості.

Враховуючи викладене, Господарський суд Житомирської області дійшов висновку, що зустрічна заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. від 29.12.2018 подана з порушенням вимог чинного законодавства, якими необхідно керуватись при поданні до суду відповідної заяви.

Частиною 1 статті 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строки їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи, що зустрічна заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. від 29.12.2018 про визнання недійсними правочинів та зобов'язання повернути майно на заяву ОСОБА_1 від 05.12.2018 про скасування аукціону та виключення з ліквідаційної маси об'єкта незавершеного будівництва (навіс під глину) подана з порушенням зазначених вимог законодавства, Господарський суд Житомирської області дійшов висновку повідомити заявника щодо необхідності усунення недоліків, допущених при поданні вказаної заяви та залишити її без руху.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 91, 123, 162-164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтями 2, 10, 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. №02-13/01-02 від 02.01.2019 про відстрочку сплати судового збору.

2. Зустрічну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М. від 29.12.2018 про визнання недійсними правочинів та зобов'язання повернути майно на заяву ОСОБА_1 від 05.12.2018 про скасування аукціону та виключення з ліквідаційної маси об'єкта незавершеного будівництва (навіс під глину) залишити без руху.

3. Ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейку А.М. протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду усунути недоліки заяви шляхом подання заяви про усунення недоліків з доказами:

- сплати судового збору у розмірі 3842,00грн.;

- надіслання усім учасникам провадження у справі про банкрутство копії зустрічної заяви (фіскальний чек і опис вкладення).

Крім того, надати суду належним чином засвідчені та належної якості копії документів, доданих до зустрічної заяви.

4. Роз'яснити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" Борейка А.М., що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду підписана: 09.01.2019.

Суддя Гнисюк С.Д.