ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. Справа№ 910/20607/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018

у справі № 910/20607/17 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»

до: 1. Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ ІНВЕСТ»,

3. Приватного нотаріуса Гунько Ірини Іванівни Київського міського нотаріального округу м. Києва

про визнання частково недійсним договору

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (надалі - ТОВ «КУА «Будівельні проекти», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «ОЩАДБАНК», відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ ІНВЕСТ» (надалі - ТОВ «ПГ ІНВЕСТ», відповідач-2) та Приватного нотаріуса Гунько Ірини Іванівни Київського міського нотаріального округу м. Києва (надалі - Приватний нотаріус, відповідач-3) про визнання частково недійсним договору іпотеки, що укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2, зареєстрований 31.01.2014 відповідачем-3 за номером 190, в частині передачі в іпотеку квартир, що знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Коцюбинського, буд. 9 (будівельний 36); зобов'язання відповідача-3, а у разі відсутності будь-якого іншого нотаріуса Київського міського нотаріального округу зняти заборону відчуження та виключити з державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою вказаних квартир.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/20607/17 зупинено провадження у справі № 910/20607/17 до розгляду Київським апеляційним господарським судом заяви АТ «ОЩАДБАНК» про прийняття додаткового рішення.

Зупиняючи провадження у справі, господарський суд виходив з того, що у зв'язку з надходженням запиту від суду апеляційної інстанції про направлення йому даної справи провадження у ній підлягає зупиненню на підставі п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, АТ «ОЩАДБАНК» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилався на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме, приписів п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України, які не передбачають зупинення провадження у справі у зв'язку з направленням матеріалів справи до суду апеляційної інстанції; суд безпідставно ототожнив розгляд апеляційним судом заяви про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі в межах даної справи з розглядом іншої справи, що розглядається іншим судом; оскаржувана ухвала порушує конституційне право відповідача на судовий захист в межах розумних строків розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «ОЩАДБАНК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/20607/17, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.01.2019, позивачеві, відповідачам-2, 3 встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

У судове засідання відповідач-2 та відповідач-3 явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що відповідачі-2, 3 не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні представник відповідача-1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/20607/17 скасувати.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

10.01.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2018 до Господарського суду м. Києва надійшов запит Київського апеляційного господарського суду про направлення справи №910/20607/17 у зв'язку з надходженням до Київського апеляційного господарського суду заяви АТ «ОЩАДБАНК» про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Посилаючись на вказану правову норму, місцевим господарським судом зупинено провадження у справі № 910/20607/17 до розгляду Київським апеляційним господарським судом заяви АТ «ОЩАДБАНК» про прийняття додаткового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що за приписами пункту 17.9 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз'яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу з суду нижчої інстанції протягом п'яти днів із дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня із дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

Вказана норма в імперативному порядку встановлює необхідність направлення судом першої інстанції до суду апеляційної інстанції матеріалів справи не пізніше наступного дня із дня надходження відповідного запиту про її витребування.

Крім того, колегією суддів враховано положення п. 17.12 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, відповідно до якого суд зобов'язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що надіслання господарським судом у передбачених законом випадках матеріалів справи до судів вищих інстанцій, у тому числі у зв'язку з їх витребуванням, унеможливлює розгляд ним такої справи та вчинення будь-яких процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що згідно запиту Київського апеляційного господарського суду про направлення справи №910/20607/17 витребовувались усі матеріали справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду Київським апеляційним господарським судом заяви АТ «ОЩАДБАНК» про прийняття додаткового рішення.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарським судом міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/20607/17 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга АТ «ОЩАДБАНК» - без задоволення.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/20607/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/20607/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/20607/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 11.01.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська