ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 рокуСправа № 912/1363/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи № 912/1363/18

за позовом: Фермерського господарства "СІМФО", 28003, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Недогарки, вул. Леніна, буд. 18

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області, 28000, м. Олександрія, вул. Шевченка, 132 та

Олександрівської сільської ради, 28051, Кіровоградська область, Олександрійський район, с.Олександрівка, вул.Леніна,1

про визнання права на поновлення договору, визнання укладеною додаткової угоди

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3, ордер серія КР № 95448, договір про надання правової допомоги № 4 від 27.02.2018;

від відповідача - участі не брали;

від 3-іх осіб - участі не брали;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "СІМФО" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про:

- визнання за Фермерським господарством "СІМФО" права на поновлення договору оренди землі щодо земельної ділянки для поновлення договору оренди землі щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 30,00 га ріллі, зареєстрованого в ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008 за №02;

- визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ФГ "СІМФО" додаткової угоди до договору оренди землі, зареєстрованого в ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008 за №02 у наступній редакції:

Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2008р.

(зареєстрованого у ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" від 29 лютого 2008р. № 02)

м. Олександрія "____"______________ 2018 року

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в особі начальника ОСОБА_4, який діє на підставі Положення затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308 в подальшому "Орендодавець", з одного боку, та Фермерське господарство "СІМФО", в особі голови ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту, в подальшому "Орендар", з другого боку, відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та наказу про поновлення договору оренди земельної ділянки від _______________ року № _____________ уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Сторони домовились поновити дію договору оренди земельної ділянки, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 30,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9008 на тих самих умовах та той самий термін дії.

2. Всі інші умови вищезгаданого договору не обумовлені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2008 р. (зареєстрованого у ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" від 29 лютого 2008р. № 02). Право користування земельною ділянкою виникає з моменту її реєстрації у встановленому законодавством порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4. Орендар зобов'язується здійснити державну реєстрацію права оренди протягом 5 (п'яти) робочих днів, з дня підписання додаткової угоди та повідомити Орендодавця про державну реєстрацію права оренди не пізніше наступного робочого дня після вчинення реєстраційних дій, з наданням копії підтверджуючого документу.

5. Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - у орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

6. Реквізити сторін

"Орендодавець": "Орендар":

Головне управління Держгеокадастру Фермерське господарство "СІМФО"

у Кіровоградській області 24152186

вул. Академіка Корольова, 26 28033, Кіровоградська область,

м. Кропивницький, Олександрійський район, с. Недогарки

25006, Кіровоградська область вул. Леніна, 18

код за ,

ІПН 69;

свід. № 200097385;

Р/р: 8036

у банку ПАТ "Креді ОСОБА_6"

МФО 300614

_________________ ОСОБА_4 ______________ ОСОБА_5

Покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою від 01.06.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1363/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 27.06.2018 о 11:00 год., встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

Враховуючи те, що суддя Поліщук Г.Б., в провадженні якої перебуває справа №912/1363/18, з 19.06.2018 знаходиться у відпустці у звязку з вагітністю та пологами згідно медичного висновку, за розпорядженням керівника апарату господарського суду №154 від 20.06.2018 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №912/1363/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді Макаренко Т.В.

Ухвалою від 20.06.2018 справу №912/1363/18 прийнято до свого провадження суддею Макаренко Т.В.

26.06.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, у відзиві відповідачем зазначено, що 16.02.18 листом № Ф-538/0-1045/0/17-18 Головне управління з метою узгодження істотних умов у межах строку, визначеного Законом України "Про оренду землі" за договором, зареєстрованим від 04.02.2008 за № 2 пропонувало надати Головному управлінню інформацію щодо наявної розробленої технічної документації з нормативної грошової оцінки землі (витяг з нормативної грошової оцінки), агрохімічний паспорт поля та належні докази на підтвердження своєчасної сплати орендної плати (квитанції, платіжні доручення) за період дії договору. Також, на думку відповідача, позивачем не доведено факту належного виконання своїх зобов'язань за Договором оренди землі.

Ухвалою господарського суду від 27.06.18 залучено ОСОБА_2 районну державну адміністрацію Кіровоградської області (28000, м. Олександрія, вул. Шевченка, 132) та Олександрівську сільську раду (28051, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Олександрівка, вул.Леніна,1) до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.07.2018 об 11:00 год.

17.07.18 в підготовчому засіданні представником позивача подано клопотання від 11.07.18 про зупинення провадження у справі № 912/1363/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку палатою Верховного Суду справи № 920/739/17.

Ухвалою від 17.07.2018 клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у справі № 912/1363/18 до перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 920/739/17.

12.11.2018 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень повний текст постанови Верховного суду від 10.09.18 у справі № 920/739/17, таким чином, обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі, наразі усунено.

Ухвалою від 19.11.2018 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.12.2018 о 15:00 год., запропоновано усім учасникам судового процесу у строк до дня підготовчого засідання надати суду власні письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог з урахуванням постанови Верховного суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17 та інші заперечення, заяви, клопотання, письмові пояснення, що не були подані до матеріалів справи.

06.12.2018 Фермерським господарством "СІМФО" подані письмові пояснення до позовної заяви.

Ухвалою від 13.12.18 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 14:00 год 09.01.19.

У судовому засіданні 09.01.19 приймав участь представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, треті особи правом на участь своїх представників у засіданні суду не скористались, хоча є належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 09.01.2019 за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2008 року між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Кіровоградської області та Фермерським господарством "СІМФО" укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами п. п. 1, 2 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 30,00 га, а тому числі ріллі - 30,00 га. Кадастровий номер :02:000:9008.

Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 7 Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та зареєстрований у ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008 за № 02.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Держгеокадастру України № 20 від 03.03.2015 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області.

Відповідно до положень ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка, яка є предметом Договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою відносяться до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що не оспорюється сторонами.

Отже, за наведеними вище нормами законодавства орендодавцем землі, що отримана позивачем в оренду за Договором, стало Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Вказана зміна не є підставою для припинення дії відповідного Договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Згідно з частиною першою статтею 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як встановлено вище, перебіг строку дії Договору закінчується 28.02.2018 (відповідно до ст. 254 ЦК строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, а строк, що визначений місяцями, у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа (наприклад, на 30 лютого), строк спливає в останній день цього місяця).

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Вказане узгоджується з п. 33 Договору, відповідно до якого дія Договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом п. 7 Договору після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця рекомендованим листом з повідомленням про намір продовжити його дію.

До закінчення дії Договору оренди, позивач завчасно, 26.01.18, звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення Договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах. До вказаного листа позивачем додано проект Додаткової угоди до Договору оренди землі.

У відповідь на лист-повідомлення про поновлення Договору оренди землі на адресу позивача надійшов лист відповідача № Ф-538/0-1045/0/17-18 від 16.02.18 із зазначенням, що для встановлення факту належного виконання орендарем обов'язків за договором оренди землі, зареєстрованим від 04.02.2008р. за № 02 необхідно надати інформацію щодо відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою та докази своєчасної сплати орендної плати (платіжні доручення, чеки в розрізі кожного року), щодо належного виконання орендарем обов'язків за умовами договорів. Також орендареві запропоновано надати до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з метою визначення істотних умов договору оренди інформацію щодо наявної розробленої технічної документації нормативної грошової оцінки землі ( витяг з нормативної грошової оцінки), витяг з Державного земельного кадастру, агрохімічний паспорт поля.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що на думку позивача, наявні всі умови для поновлення терміну дії Договору оренди на новий строк, однак відповідач перешкоджає позивачу в реалізації його прав землекористувача, а вимоги, викладені відповідачем у листі-повідомленні від 16.02.18 не є законними.

Відповідач, в свою чергу, вважає, що договір оренди землі від 04.02.2008 припинив свою дію в силу ст. 31 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода між сторонами укладена не була, у зв'язку з чим у позивача відсутні підстави для користування спірною земельною ділянкою.

Суд вважає таку позицію відповідача хибною, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі», яким встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 7 договору оренди земельної ділянки від 04.02.2008 передбачено, що орендар має право на продовження дії цього договору на новий термін.

Це положення договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у «мовчазній згоді».

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і ОСОБА_7 Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не пов'язані одна з іншою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі саме на підставі, визначеній у частинах 1- 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки ще 26.01.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням щодо продовження терміну дії договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах.

Отже, орендар належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення орендодавця про намір поновити строк дії договору оренди землі від 04.02.2008, як це передбачено його умовами та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В свою чергу, відповідач після отримання листа позивача зобов'язаний був відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» протягом місяця розглянути дану заяву, узгодити з орендарем істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, або повідомити орендаря про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору.

16.02.2018 відповідач у листі-повідомленні № Ф-538/0-1045/0/17-18, направленому позивачеві, зазначив, за яких умов він розгляне питання щодо поновлення договору оренди землі, а саме: наголошував на необхідності подання позивачем інформації щодо відсутності заборгованості з орендної плати, необхідності подання позивачем ОСОБА_8 з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та агрохімічного паспорту поля, інформацію щодо наявності розробленої технічної документації нормативної грошової оцінки землі.

Суд зазначає, що законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах (вказаний висновок наведено у постанові Верховного суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17).

При цьому відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Водночас Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області взагалі не розглянуло такий лист-повідомлення Орендаря, направивши лише листа № Ф-538/0-1045/0/17-18 від 16.02.2018, яким запропонувало позивачу з метою узгодження істотних умов за договором надати інформацію щодо наявної розробленої технічної документації з нормативної грошової оцінки землі (витяг з нормативної грошової оцінки) та належні докази на підтвердження своєчасної сплати орендної плати (квитанції, платіжні доручення) за період дії договору.

Отже, замість розгляду листа-повідомлення орендаря про поновлення Договору оренди на новий строк по суті відповідач, всупереч приписам статті 33 Закону України "Про оренду землі", витребував від орендаря додаткові документи. Також суд враховує, що орендар не пропонував змінювати істотні умови Договору, а відтак немає необхідності узгоджувати такі умови.

У п. 5.7. постанови від 10.09.2018 ОСОБА_7 Верховного Суду зазначила, що: "У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов'язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов'язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов'язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов'язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору."

Стосовно відсутності необхідності додавати до листа-повідомлення інші документи, за винятком проекту додаткової угоди про поновлення Договору, то це чітко встановлено ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Також на цьому наголошує і ОСОБА_7 Верховного Суду у п. 5.8. постанови від 10.09.2018.

Обставини у справі № 912/1363/18 подібні обставинам справи № 920/739/17, орендодавець, не надавши належної відповіді на лист про поновлення Договору, грубо порушив право орендаря на поновлення Договору оренди землі на новий строк згідно приписів частин 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", тобто відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" (п. 5.10 постанови ВП ВС від 10.09.2018).

Таким чином, суд вважає встановленим факт добросовісного виконання позивачем як орендарем умов укладеного договору оренди земельної ділянки та вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у процесі звернення до відповідача з повідомленням про намір поновити договір оренди земельної ділянки.

Під час розгляду справи судом встановлено, що докази повернення земельної ділянки позивачем відповідачу після закінчення строку договору оренду землі - відсутні, у зв'язку з чим, позивач за відсутності своєчасних заперечень відповідача продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди.

Більш того, як уже було зазначено судом, орендодавець в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту звернення відповідача із відповідним позовом до суду або у позасудовому порядку з вимогами до ФГ "СІМФО" звільнити займану земельну ділянку.

У постанові від 18.01.2018 по справі № 910/12017/17 Верховний Суд наголосив, що у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства", суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях статті 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, законне сподівання на продовження дії Договору, за умови належного виконання та дотримання вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умов самого Договору, в світлі практики Європейського Суду з прав людини є майновим правом Орендаря у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з п. 43 Рішення Європейського суду з прав людини "Кривіцька та Кривіцький проти України" вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування... Щоб захистити особу від свавілля, недостатньо забезпечити формальну можливість мати змагальне провадження для оскарження застосування положення закону в її справі. Якщо ухвалене в результаті судове рішення не містить обґрунтування або доказової бази, виникле втручання у гарантоване Конвенцією право може стати непередбачуваним та, як наслідок, не відповідати вимозі законності.

У п.п. 70, 71 рішення Європейського Суду з прав людини "Рисовський проти України" Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси... Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналізуючи положення вказаних рішень Європейського суду з прав людини господарський суд дійшов висновку, що, не розглядаючи взагалі по суті лист-повідомлення від 26.01.2018, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, порушуючи "принцип належного урядування", що передбачає діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, свавільно порушуючи чітко передбачену процедуру розгляду такого листа, що визначена ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", положення якої є достатньо чіткими у своїх термінах, порушив право Орендаря, визначене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Оскільки ст. 33 Закону України "Про оренду землі", як визначено у п. 43 Рішення Європейського суду з прав людини "Кривіцька та Кривіцький проти України", передбачає також і засоби юридичного захисту проти свавільного застосування, то саме вони і підлягають застосуванню при захисті прав Орендаря. Так відповідно до ч. 11 досліджуваної статті відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Очевидно, що в разі встановлення судом факту незаконного такого ухилення чи відмови, суд має захистити порушене право Орендаря, оскільки недостатньо забезпечити формальну можливість мати змагальне провадження для оскарження застосування положення закону в її справі (п. 43 Рішення Європейського суду з прав людини "Кривіцька та Кривіцький проти України"), таке провадження повинно мати наслідком відновлення порушеного права, а не лише його констатацію.

Враховуючи вищезазначені положення рішення Європейського Суду з прав людини "Рисовський проти України", що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків, господарський суд доходить переконливого висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не може отримувати вигоду, тобто стверджувати про припинення права оренди у позивача, шляхом прийняття відповідного Наказу, в результаті невиконання та недотримання самим відповідачем чітких приписів ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позивач, належно користуючись своїми правами, як Орендар за Договором, вчинив всі необхідні дії для поновлення Договору оренди, тоді як Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області свавільно порушило вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі", діяло поза межами повноважень, якими наділено Законом, наслідком чого стало порушення права позивача на поновлення Договору оренди на новий строк.

Господарський суд враховує, що позивач просить суд визнати укладеною Додаткову угоду на тих самих умовах та на той же строк. Такі умови були запропоновані Орендодавцю згідно заяви від 26.01.2018.

З метою захисту права орендаря, що грубо порушене відповідачем, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення Договору на тих самих умовах та на той же строк. Аналогічний спосіб захисту застосувала ОСОБА_7 Верховного Суду у своїй постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Таким чином, позовні вимоги ФГ "СІМФО" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд враховує законодавчі приписи ст. 188 Господарського кодексу України, ст.653 Цивільного кодексу України, згідно з якими у разі внесення змін до договору за рішенням суду такі договори вважаються зміненими з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

У випадку прийняття господарським судом відповідного рішення про визнання укладеною додаткової угоди, остання вважається укладеною з моменту набрання законної сили таким рішенням господарського суду і на умовах, зазначених у цьому рішенні. Також положення додаткової угоди застосовуються з моменту набрання законної сили таким рішенням господарського суду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за Фермерським господарством "СІМФО" право на поновлення договору оренди землі щодо земельної ділянки для поновлення договору оренди землі щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 30,00 га ріллі, зареєстрованого в ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008 за №02.

Визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ФГ "СІМФО" додаткової угоди до договору оренди землі, зареєстрованого в ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008 за №02 у наступній редакції:

Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2008р.

(зареєстрованого у ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" від 29 лютого 2008р. № 02)

м. Олександрія "____"______________ 2018 року

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в особі начальника ОСОБА_4, який діє на підставі Положення затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308 в подальшому "Орендодавець", з одного боку, та Фермерське господарство "СІМФО", в особі голови ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту, в подальшому "Орендар", з другого боку, відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та наказу про поновлення договору оренди земельної ділянки від _______________ року № _____________ уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Сторони домовились поновити дію договору оренди земельної ділянки, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 30,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9008 на тих самих умовах та той самий термін дії.

2. Всі інші умови вищезгаданого договору не обумовлені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2008 р. (зареєстрованого у ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" від 29 лютого 2008р. № 02). Право користування земельною ділянкою виникає з моменту її реєстрації у встановленому законодавством порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4. Орендар зобов'язується здійснити державну реєстрацію права оренди протягом 5 (п'яти) робочих днів, з дня підписання додаткової угоди та повідомити Орендодавця про державну реєстрацію права оренди не пізніше наступного робочого дня після вчинення реєстраційних дій, з наданням копії підтверджуючого документу.

5. Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - у орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

6. Реквізити сторін

"Орендодавець": "Орендар":

Головне управління Держгеокадастру Фермерське господарство "СІМФО"

у Кіровоградській області 24152186

вул. Академіка Корольова, 26 28033, Кіровоградська область,

м. Кропивницький, Олександрійський район, с. Недогарки

25006, Кіровоградська область вул. Леніна, 18

код за ,

ІПН 69;

свід. № 200097385;

Р/р: 8036

у банку ПАТ "Креді ОСОБА_6"

МФО 300614

_________________ ОСОБА_4 ______________ ОСОБА_5

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, і.к. 39767636) на користь Фермерського господарства "СІМФО" (28003, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Недогарки, вул. Леніна, буд. 18, і.к. 24152186) судовий збір в сумі 3 524,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Фермерському господарству "СІМФО" (28003, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Недогарки, вул. Леніна, буд. 18), представнику позивача (25006, м. Кропивницький, а/с 7/8; Головному управлінню Держгеокадастру в Кіровоградській області (25030, м.Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26); ОСОБА_2 районній державній адміністрації (28000, м. Олександрія, вул. Шевченка, 132), Олександрівській сільській раді (28051, Кіровоградська область, Олександрійський район, с.Олександрівка, вул.Леніна,1).

Повне рішення складено 14.01.2019.

Суддя Т. В. Макаренко