ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Справа №16/89

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, м.Київ вих. № б/н від 25.10.2018 (вх. ЗАГС №01-05/812/18) від 29.10.2018)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 09.10.2018 (суддя Васьковський О.В.)

у справі № 16/89

за заявою: Виноградівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, м.Виноградів

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатполіметали", с.Мужієво, Берегівський район

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від компанія "Ценгарт Файненшнл Інк" - Зайцев Д.С.

від боржника не з'явився;

арбітражний керуючий не з'явився.

Учаснику процесу роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 09.01.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.10.2018 у справі № 16/89 клопотання компанії GENGART Financial INC задоволено; усунено ліквідатора боржника арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство № 16/89; зобов'язано комітет кредиторів подати господарському суду кандидатуру арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором у справі про банкрутство № 16/89 ТОВ "Закарпатполіметали".

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Закарпатської області у даній справі арбітражний керуючий Гусар І.О. звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні поданого клопотання про усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків ліквідатора боржника відмовити у повному обсязі. Разом із апеляційною скаргою скаржником подано клопотання в якому він просить суд визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити такий строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що з моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори вважаються стороною у справі про банкрутство, окрім того, саме комітет кредиторів наділений правом на подання до господарського суду клопотання про призначення ліквідатора, а також про припинення повноважень арбітражного керуючого. В порушення зазначених норм, суд вирішив питання про припинення повноважень ліквідатора боржника на підставі заяви кредитора компанії GENGART Financial INC, що прямо заборонено законом. Звертає увагу і на те, що судом після усунення ліквідатора не призначено нового з наданням строку на надання пропозицій комітетом кредиторів боржника, що у свою чергу ускладнює провадження у справі. Аналогічна позиція висвітлена у постанові Вищого господарського суду у справі № 44/232-б.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018 справу № 16/89 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії - Галушко Н.А., Орищин Г.В.

02.11.2018 ухвалою Західного апеляційного господарського суду у даній справі скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого, призначено розгляд справи на 21.11.2018.

19.11.2018 від представника компанії GENGART Financial INC надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд зобов'язати скаржника виконати вимоги ст. ст. 258, 259 ГПК України щодо належного зазначення відомостей про учасників справи та надсилання їм копії апеляційної скарги; залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що дії ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду як комітетом кредиторів так і кожним кредитором окремо; однак саме судом приймалося рішення щодо надання оцінки усім обставинам справи в частині виникнення конфлікту інтересів при здійсненні арбітражним керуючим своїх повноважень, і саме судом приймалося рішення про припинення його повноважень; клопотання про усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків ліквідатора подано на підставі положень ч. 8 ст. 3-1 Закону про банкрутство; стверджує і про відсутність доказів щодо погашення кредиторських вимог компанії GENGART Financial INC.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018, 03.12.2018 та 21.12.2018 розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у них.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 09.01.2019 компанія GENGART Financial INC участь уповноваженого представника забезпечила, який надав пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просив врахувати їх при винесені постанови. Інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів із врахуванням того, що участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою, така участь є правом, а не обов'язком сторони, достатність доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, оскаржувана ухвала скасуванню з прийняттям нового рішення у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.06.2008 за заявою Управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі Закарпатської області порушено провадження у справі №16/89 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатполіметали".

Постановою господарського суду Закарпатської області від 16.02.2010 у справі №16/89 товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатполіметали" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що положення цього закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи зазначене, при розгляді справи слід керуватися положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяв до 19.01.2013.

20.07.2018 до господарського суду звернулася компанія GENGART Financial INC з клопотанням (вх. № 02.3.1.-09/8607/18) про усунення арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання обов'язків ліквідатора у справі про банкрутство №16/89 ТОВ "Закарпатполіметали" та зобов'язання арбітражного керуючого Гусара І.О. надати суду та комітету кредиторів у справі про банкрутство належний та повний звіт про хід ліквідаційної процедури відповідно до вимог ст. ст. 31, 32 Закону про банкрутство.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що в межах справи про банкрутство ТОВ "Закарпатполіметали" визнано неправомірною діяльність арбітражного керуючого Гусара І.О щодо виконання ним повноважень ліквідатора у справі №16/89 про банкрутство ТОВ "Закарпатполіметали" щодо порушення вимог ст.3-1 Закону , а саме порушення інтересів боржника, кредитора та неповідомлення суду про конфлікт інтересів/зацікавленість арбітражного керуючого. Відтак, на підставі положень ч.8 ст. 3-1 заявник просив усунути арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання обов'язків ліквідатора боржника.

Вказані факти встановлені постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.05.2017, що залишена без змін постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 12.04.2018 у справі № 16/89.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судове рішення - це основний акт правосуддя, акт реалізації конституційних повноважень органу державної, судової влади, яким вирішується правовий спір від імені держави Україна. Тому для держави і суспільства незаперечний інтерес становить повага до судового рішення, визнання обов'язковості його виконання, довіра до прийнятих судами рішень.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

З врахуванням зазначеного, не підлягає доказуванню встановлений факт неправомірної діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О щодо виконання ним повноважень ліквідатора у справі №16/89 про банкрутство ТОВ "Закарпатполіметали".

Однак, частиною 8 статті 3 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що недотримання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень є підставою для усунення його від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу.

Повноваженнями щодо звернення до господарського суду з клопотанням про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) наділений комітет кредиторів (ч. 8 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"). При проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляє комітет кредиторів. З моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори, вважається стороною у справі про банкрутство.

Виходячи з аналізу наведених норм, правом на звернення з клопотанням про припинення повноважень ліквідатора (усунення від виконання ним своїх обов'язків) наділений саме комітет кредиторів, а не окремий кредитор. В даному випадку клопотання про усунення арбітражного керуючого Гусара І.О. подано окремим кредитором - компанією GENGART Financial INC. Матеріали справи не містять доказів розгляду вказаного питання на засіданні комітету кредиторів.

Щодо тверджень компанії GENGART Financial INC про можливість подання клопотання про усунення арбітражного керуючого за клопотанням окремого кредитора з посиланням на положення ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" колегія суддів зазначає, що вказаною нормою передбачено право кожного кредитора окремо оскаржувати дії ліквідатора, яким і скористалася компанія GENGART Financial INC про що свідчить постанова Львівського апеляційного господарського суду від 24.05.2017, що залишена без змін постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 12.04.2018 у справі № 16/89.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що виносячи оскаржувану ухвалу господарський суд не скористався своїм правом щодо усунення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора боржника з власної ініціативи.

З врахуванням зазначеного, при винесенні оскаржуваного рішення господарським судом не дотримано встановленої Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" процедури припинення повноважень арбітражного керуючого від виконання обов'язків ліквідатора у межах справи про банкрутство, що у відповідності до положень ч.1 ст. 277 ГПК України є підставою для його скасування з прийняттям нового рішення.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що усуваючи арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання обов'язків ліквідатора боржника господарським судом не було призначено нового ліквідатора, тобто залишено майно боржника взагалі без догляду, що є недопустимим та порушенням вимог ч.13 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Слід також враховувати, положення ст. 25 вказаного закону, які передбачають, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження, виконує функції з управління та розпорядженням майном, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, при цьому, працівники боржника підлягають звільненню.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд, що висвітлено у постанові від 12.06.2018 у справі № 5027/1297-б/2011.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає, відтак підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір в порядку положень ст. 129 ГПК України залишається за скаржником.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, м.Київ вих. № б/н від 25.10.2018 (вх. ЗАГС №01-05/812/18) від 29.10.2018) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 09.10.2018 у справі № 16/89 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання Компанії Cengart Financial INC. від 20.07.2018 про усунення арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича від виконання обов'язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатполіметали" - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 11.01.2019

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.