СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2019 р. Справа № 905/1410/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області вх. №951 Д/2 на рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2018 (рішення ухвалено суддею Левшиною Г.В. у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст рішення підписано 01.10.2018) у справі № 905/1410/18

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, м.Сєвєродонецьк Луганської області,

до Приватного підприємства "Талисман", м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення надлишково перерахованих коштів у сумі 46644,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, м.Сєвєродонецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства "Талисман", про стягнення надлишково перерахованих коштів у сумі 46644,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.09.2018 у позові відмовлено. Враховуючи належне виконання сторонами договорів №31 від 10.11.2017 та №53 від 12.12.2017, зокрема, повну оплату позивачем товару за ціною, що була узгоджена сторонами, а також враховуючи приписи ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимагаючи повернення частини грошових коштів позивач фактично просить переглянути ціну договору після його виконання, що в силу вказаних вище норм є неприпустимим. У рішенні суд також зазначив, що позивачем не було додано до матеріалів справи належних доказів наявності певних претензій до відповідача стосовно кількості, асортименту, якості, комплектності товару поставленого за спірними договорами; посилання позивача на внутрішній аудит фінансової та господарської діяльності позивача яким було встановлено завищення ціни закуплених кунгів на вартість включених до калькуляції відповідача піддонів багажника, які фактично не поставлялися позивачу, суд не приймає, оскільки виявлені аудиторською комісією порушення не впливають на умови укладених між сторонами правочинів та правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі укладених договорів №31 від 10.11.2017 та №53 від 12.12.2017, при цьому, доказів надлишкового перерахування позивачем на користь відповідача коштів за вказаними вище договорами матеріали справи не містять. З приводу посилання позивача на приписи ст.1212 ЦК України суд зазначив, що оскільки між сторонами у справі існували договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як надлишково перераховані, набуті відповідачем за наявності правової підстави як оплата вартості отриманого товару, їх не може бути витребувано відповідно до положень ст.1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Позивач із рішенням не погодився, подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 46644,00 грн.

Апелянт зазначає, що у лютому 2018 року у Головному управлінні робочою групою Відділу внутрішнього аудиту ДСНС України був проведений аудит фінансової та господарської діяльності Головного управління, за результатами якого встановлено завищення вартості закуплених кунгів на вартість включених до калькуляції відповідача піддонів багажника, які фактично не поставлялися позивачу на суму 46644,00 грн.; надана відповідачем калькуляція на одиницю товару суперечить вимогам договору, згідно з якими ПП "Талисман" несе всі витрати та ризики, пов’язані з доставкою продукції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження у даній справі, повідомлено учасників справи, що розгляд скарги відбудеться 02.01.2019.

02.01.2019 у зв’язку з відпусткою суддів Білоусової Я.О. та Фоміної В.О. здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Пуль О.А.

Учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце її розгляду, не направили своїх представників для участі в судовому засіданні 02.01.2019. Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

10.11.2017 між сторонами був підписаний договір №31 купівлі-продажу (а.с.17), за умовами якого відповідач (продавець) продає, а позивач (покупець) купує: за ДК 021:2015 - 3433000 (Піддон багажника L200) у кількості і по цінах, згідно специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п.1.3 договору, сума цього договору складає 59985,42 грн., у тому числі ПДВ - 9997,57 грн.

Відповідно до п.2.4 договору, датою постачання є дата прийняття покупцем партії товару.

Перехід права власності на товар відбувається з моменту прийняття покупцем партії товару. Доказом прийняття партії товару є накладна, оформлена належним чином та підписана уповноваженими особами і завірена печатками покупця та продавця (п.2.5 договору).

Згідно з п.5.2 договору, покупець оплачує поставлену партію товару в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної грошової суми на рахунок продавця протягом 30 календарних днів з отримання товару.

10.11.2017 сторонами було підписано специфікацію до договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017 (а.с.20), за умовами якої поставці підлягають піддони багажника L200 в кількості 6 шт. на загальну суму 59985,42 грн. з ПДВ.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору №31 купівлі-продажу від 10.11.2017 за видатковою накладною №РТП1207/05 від 08.12.2017 (а.с.21) відповідачем поставлено позивачу піддони багажника у кількості 6 шт. на загальну суму 59985,42 грн. з ПДВ.

Платіжним дорученням №655 від 11.12.2017 (а.с.22) позивачем було оплачено поставлений товар на суму 59985,42 грн.

12.12.2017 між сторонами було підписано договір №53 про закупівлю (а.с.9), за умовами якого відповідач (постачальник) зобов'язався поставити у власність позивача (замовника): ДК 021:2015 код 34210000-2 - Кузови транспортних засобів. Кунги на автомобіль L200 в кількості та комплектації згідно з специфікацією (додаток 1), що є невід'ємною частиною договору, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити продукцію на умовах цього договору.

Згідно з п.2.1 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017, ціна договору становить 429000,00 грн., в тому числі ПДВ - 71500,00 грн. за цінами відповідно до тендерної пропозиції та специфікації.

Відповідно до п.2.2 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017 в редакції додаткової угоди №1 від 12.12.2017 (а.с.14) замовник здійснює оплату постачальнику на протязі 10 днів після постачання продукції згідно з видатковою накладною при умові надходження коштів на реєстраційний рахунок замовника.

Відповідно до п.3.2 договору №53 про закупівлю від 12.12.2017 продукція має бути поставлена замовнику у повному обсязі до 15.12.2017.

Сторонами до договору №53 про закупівлю від 12.12.2017 було підписано специфікацію (Додаток 1, а.с.13) якою погоджено продукцію, що поставляється, зокрема: найменування предмету закупівлі - ДК 021:2015 код 34210000-2 - Кузови транспортних засобів. Кунги на автомобіль L200 (Кунг Canopy Mitsubishi L200 2015), виробник, країна походження - "Canopy", Турція, у кількості 6 одиниць, ціна за одиницю без ПДВ - 59583,33 грн., ціна за одиницю товару з ПДВ - 71500,00 грн., сума товару з ПДВ - 429000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №53 про закупівлю від 12.12.2017 за видатковою накладною №РТП1212/04 від 12.12.2017 (а.с.15) відповідачем поставлено позивачу кунги Canopy Mitsubishi L200 2015 у кількості 6 шт. на загальну суму з ПДВ 429000,00 грн.

Платіжним дорученням №680 від 14.12.2017 (а.с.16) позивачем було оплачено поставлений товар на суму 429000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з викладених в апеляційній скарзі пояснень позивача, закупівлю вищевказаного товару було здійснено із застосуванням процедури відкритих торгів.

Позивач у позові та в апеляційній скарзі зазначає, що у лютому 2018 року у Головному управлінні робочою групою Відділу внутрішнього аудиту ДСНС України був проведений аудит фінансової та господарської діяльності Головного управління. В ході аудиту було вивчено документи, що стосуються виконання укладених між сторонами договорів, зокрема – лист відповідача від 20.02.2018 (а.с.23), яким на адресу позивача було надіслано калькуляцію на одиницю товару для реалізації кінцевому споживачу «Кунг моделі Canopy до автомобілів Mitsubishi L200». Згідно з вказаною калькуляцією, чинною з 01.12.2018 (а.с.24), вартість одиниці відповідного товару становить 71500,00 грн.; однією із складових зазначеної суми є вартість піддону вантажного відділення у розмірі 7774,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що за результатами аудиту було встановлено завищення відповідачем вартості шести кунгів на вартість включених до калькуляції піддонів багажника (всього на суму 46644,00 грн.), які фактично не поставлялися Головному управлінню.

27.03.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією №02-145/11 від 26.03.2018 (а.с.25) про відшкодування надлишково сплачених коштів в сумі 46644,00 грн.

17.04.2018 відповідач надав відповідь №56/04 на вказану претензію (а.с.26), у якій зазначив, що листом від 20.02.2018 ним помилково було надано позивачу калькуляцію на одиницю товару для реалізації кінцевому споживачу «Кунг моделі Canopy до автомобілів Mitsubishi L200», яка була підготовлена іншому клієнтові з аналогічним предметом закупівлі, але іншої моделі, та після виявлення допущеної помилки ним було відправлено на адресу позивача відповідний лист вих. №Т180220 від 22.02.2018, до якого додано калькуляцію на одиницю товару, чинну з 01.12.2017 (а.с.28). Як вбачається із вказаної калькуляції, до неї не включено вартість піддону вантажного відділення, водночас, підсумкова вартість одиниці товару є такою ж, як і за раніше наданою калькуляцією (а.с.24), а саме – 71500,00 грн. (що відповідає вартості одиниці товару, зазначеній у підписаній обома сторонами специфікації до договору №53 про закупівлю від 12.12.2017).

Проте, як вказує позивач у позовній заяві, комісія, яка проводила аудит, а також Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, не погодилися з наведеними в листі та калькуляції доводами - у зв’язку з чим позивач наполягає на стягненні з відповідача 46644,00 грн. в порядку ст.1212 ЦК України, оскільки вважає вказані кошти безпідставно отриманими.

Місцевий господарський суд відмовив у позові – з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 2 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

Як вбачається з викладених у позовній заяві та апеляційній скарзі аргументів позивача, позовні вимоги на суму 46644,00 грн. обґрунтовані тим, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області не погоджується з першою калькуляцією щодо вартості одиниці товару, наданою відповідачем (а.с.24), посилаючись на безпідставне включення до даної калькуляції вартості піддону вантажного відділення у розмірі 7774,00 грн. За таких обставин, враховуючи кількість поставленого за договором товару (6 одиниць), позивач вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума 46644,00 грн. (7774,00 грн.* 6).

Водночас, відповідно до матеріалів справи, помилковість надання позивачеві калькуляції, чинної з 01.12.2018, визнана самим відповідачем, який в подальшому надав іншу калькуляцію, чинну станом на рік укладення договору (а.с.28). Вказану калькуляцію, до якої включено вартість доставки в сумі 2643,00 грн., позивач вважає такою, що суперечить вимогам п.3.1 договору від 12.12.2017 №53, згідно з якими ПП "Талисман" несе всі витрати та ризики, пов’язані з доставкою продукції.

Також позивач, порівнюючи ціну придбаного ним у відповідача товару з комерційною пропозицією інтернет-магазину, стверджує, що ціна придбання ймовірно перевищує ринкову ціну орієнтовно на суму 19875,00 грн. за одиницю товару.

Однак при цьому позовні вимоги ним заявлено виходячи не з суми 2643,00 грн. або 19875,00 грн., а з суми 7774,00 грн. – без обґрунтування, з яких підстав Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області не згодне з іншими пунктами калькуляції, чинної з 01.12.2017, окрім вартості доставки, та чому вважає завищеною вартість кунгів і вартість монтажу.

На думку колегії суддів, відповідне свідчить про те, що наведене позивачем обґрунтування щодо заявленої до стягнення суми є суперечливим і ґрунтується на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що укладеними між сторонами договорами не передбачено обов’язковості складання позивачем та надання відповідачеві калькуляцій на підтвердження вартості робіт.

За таких обставин, калькуляція, що є внутрішнім документом ПП "Талисман", не може бути визнана належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом (у розумінні ст. 76 – 79 ГПК України), який би підтверджував посилання позивача на завищення відповідачем вартості поставленого товару – враховуючи також, що вказана у калькуляції загальна вартість одиниці товару (71500,00 грн.) відповідає вартості, зазначеній у специфікації (додаток №1 до договору №53 від 12.12.2017, а.с.13), яку підписано обома сторонами.

У відповідності до ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено місцевим господарським судом на підставі наявних у справі доказів (договорів, специфікацій, видаткових накладних та платіжних доручень), відповідачем повністю виконано свої зобов'язання за договорами №31 від 10.11.2017 та №53 від 12.12.2017, а саме, обумовлений вказаними договорами товар відповідач у повному обсязі та у встановлені строки поставив позивачу, який прийняв відповідний товар без будь-яких зауважень щодо якості і комплектності та оплатив за узгодженими сторонами цінами.

За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано, з посиланням на ст.598, 599, ч.3 ст.632 ЦК України, дійшов висновку про те, що вимагаючи повернення частини грошових коштів, позивач фактично просить переглянути ціну договору після його виконання - що в силу вказаних вище норм є неприпустимим.

Посилання позивача на внутрішній аудит фінансової та господарської діяльності, яким було встановлено завищення ціни закуплених кунгів на вартість включених до калькуляції відповідача піддонів багажника, які фактично не поставлялися позивачу, місцевий господарський суд обґрунтовано не визнав належними аргументами, оскільки висновки аудиторської комісії не впливають на умови укладених між сторонами правочинів та правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі укладених договорів №31 від 10.11.2017 та №53 від 12.12.2017; при цьому, докази надлишкового перерахування позивачем на користь відповідача коштів за вказаними вище договорами матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції також надав належну правову оцінку посиланням позивача на приписи ст.1212 ЦК України, зазначивши, що оскільки між сторонами у справі існували договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як надлишково перераховані, набуті відповідачем за наявності правової підстави - оплата вартості отриманого товару - їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України.

В ході апеляційного провадження позивачем не спростовано вищевказаних висновків місцевого господарського суду, отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов’язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 24.09.2018 у справі №905/1410/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.01.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.А. Пуль