ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/2415/14

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: не з'явилися;

від відділу ДВС: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду (наказу) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Берег" до публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 17.03.2015 позовні вимоги ТОВ "Берег" задоволені повністю та вирішено витребувати у Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ) та передати товариству з обмеженою відповідальністю "Берег" (ідентифікаційний код 32357671, Черкаська область, Городищенський район, с. Орловець, вул. Цвітківська, 44) зерно кукурудзи клас 3 на кормові потреби фізичною вагою 86,162 тони, що знаходиться на зберіганні у філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" за адресою м. Городище Черкаської області вул. Індустріальна, 12 на підставі договору із ПАТ КБ Приватбанк № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року та складської квитанції на зерно № 542 від 12.11.2012 року АФ № 416221 (а.с. 167 том 1).

05.06.2015 Господарським судом Черкаської області на виконання рішення від 17.03.2015 у даній справі видано накази про примусове виконання рішення (том 1, а.с. 246-247).

Рішення господарського суду Черкаської області від 17.03.2015 залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 (том 1, а.с. 231-238) і постановою Вищого господарського суду України від 01.10.2015 (том 2, а.с. 209-214).

20.12.2018 судом зареєстровано подання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.11.2018 № 20.1/49254652/20 про зміну способу виконання рішення суду (наказу), якою заявник просить змінити спосіб виконання наказу з витребування кукурудзи в натурі на стягнення вартості майна (а.с. 136 том 4).

В засідання по розгляду подання з'явився лише представник позивача (без адвокатських повноважень). Орган ДВС просить подання розглядати без участі свого представника.

Неявка в засідання представників учасників судового процесу не перешкоджає розгляду подання.

У запереченні на подання (за підписом керівника товариства) позивач просить стягнути з відповідача по справі, ПАТ КБ "Приватбанк" на користь ТОВ "Берег" 69,1 тони зерна кукурудзи, яка зберігається на ТОВ "Нікопольська зернова компанія" та частково змінити спосіб виконання наказу у даній справі на витребування на користь позивача коштів в сумі 146 465,36 грн. що є вартістю зерна кукурудзи в кількості 17,062 тон, які зняті безпідставно зберігачем як вартість послуг зі зберігання зерна.

Дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що у задоволенні подання про зміну способу виконання рішення суду державному виконавцю слід відмовити повністю, виходячи з такого:

Рішенням від 17.03.2015 встановлено, що спірне зерно кукурудзи зберігається за адресою: 19502, м. Городище, Черкаська область, вул. Індустріальна, 12 ( п. 2.5 договору № 65 складського зберігання ).

При цьому, за твердженням позивача, підставою для укладення відповідачем договору № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року став виконавчий лист Октябрського районного суду м. Полтава від 17.10.2012 року по справі № 2/1622/5779/2012 та вчинені державним виконавцем дії на виконання вказаного судового рішення про солідарне стягнення в т.ч. з ТОВ "Берег" заборгованості перед ПАТ КБ "Приватбанк".

Зі свого боку відповідач не довів суду, що передача ним від свого імені зерна кукурудзи на зберігання за договором № 65 від 12.11.2012 року відбулася на іншій підставі, ніж попередній арешт цього майна позивача в межах виконавчого провадження по судових рішеннях на користь ПАТ КБ "Приватбанк" і передача його на зберігання відповідачу, як стягувачу.

Отже судом встанволено, що ПАТ КБ "Приватбанк" виступив лише відповідальним зберігачем арештованого зерна кукурудзи та від власного імені уклав договір № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012.

При цьому для задоволення позову судом було застосовано положення ст. 1212 ЦК України про обов'язок повернути майно, якщо підстава, на якій воно утримувалося, згодом відпала.

У відповідності до ч. 1-3 ст.331 ГПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Право державного виконавця звернутися до суду із поданням про зміну порядку і способу виконання судового рішення передбачено відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження".

Ст. 1213 ЦК України передбачає, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи те, що ПАТ КБ "Приватбанк" стосовно спірного зерна кукурудзи виступив лише відповідальним зберігачем цього майна в межах здійснених заходів виконавчого провадження, то суд вважає, що відшкодування вартості цього майна за рахунок власних коштів ПАТ КБ "Приватбанк" може відбуватися лише за наслідками прийняття окремого судового рішення в іншому самостійному позові, а не через зміну способу виконання судового рішення у справі № 925/2415/14. В протилежному випадку зміниться суть самого рішення і ті обставини, якими керувався суд при його прийнятті.

Крім того, за наданими державним виконавцем до подання документами судом встановлено, що ТОВ "Нікопольська зернова компанія" листом від 26.07.2018 №145 (том 4, а.с. 146) повідомило державного виконавця, що фактична вага станом на 24.07.2018 зерна кукурудзи, яке необхідно передати за судовим рішенням на користь ТОВ "Берег", на час видачі цієї довідки складає 69,1 тон. Зерно продовжує знаходитися за адресою: м. Городище, Черкаської області вул. Індустріальна, 12.

Отже, зерно, яке слід передати позивачу за рішенням у даній справі мається в натурі.

За правилами ст. 331 ГПК України судом застосовуються інші заходи реалізації рішення суду лише за умови неможливості його виконання у спосіб та в порядку, який був передбачений раніше у цьому рішенні.

Відповідно до п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до п. 3. ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ТОВ "Нікопольська зернова компанія" для видачі зерна кукурудзи в натурі вимагає від ПАТ КБ "Приватбанк" переоформити складську квитанцію на ТОВ "Берег", однак банк ухиляється від вчинення цієї дії.

Суд не погоджується із доводами державного виконавця, що саме такі обставини є нездоланними перешкодами для виконання судового рішення у справі. При прийнятті рішення про витребування зерна кукурудзи від ПАТ КБ "Приватбанк" судом було враховано на якій підставі це зерно перебуває у володінні банку, за яким договором і де воно знаходиться. Судове рішення із формулюванням - витребувати майно в натурі у боржника для передачі стягувачу - не потребує вчинення жодних інших дій ніякими сторонніми особами, в т.ч. і ТОВ "Нікопольська зернова компанія" якими б спонуканнями не керувалася при цьому зернова компанія.

З доводів державного виконавця та наданих ним документів із матеріалів виконавчого провадження суд вбачає лише відсутність волевиявлення державного виконавця на примусове виконання судового рішення при відсутності реальних перешкод для цього і наявності спірного майна в натурі.

Передачі на користь ТОВ "Берег" підлягає 86,162 тони зерна кукурудзи, що знаходиться на зберіганні у філії "Городищенський ХПП" ТОВ "Нікопольська зернова компанія" за адресою м. Городище Черкаської області вул. Індустріальна, 12 на підставі договору із ПАТ КБ Приватбанк № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року та складської квитанції на зерно № 542 від 12.11.2012 року АФ № 416221.

Ніякої іншої складської квитанції на меншу кількість зерна (69,1 тони) яка ніби-то залишилася внаслідок "убутку маси зерна від зменшення вологості в процесі доробки та норми природного убутку" в справу не подано.

При цьому суд враховує, що у відповідності до ст. 961 ЦК України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів:

- складську квитанцію; - просте складське свідоцтво; - подвійне складське свідоцтво.

Згідно судового рішення у даній справі витребуванню піддягає саме 86,162 тони зерна кукурудзи і судове рішення в цій частині не було змінено.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє клопотання позивача у його запереченнях на подання з вимогами про необхідність стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" лише 69,1 тони зерна кукурудзи та частково змінити спосіб виконання судового рішення на стягнення коштами вартості різниці між 86,192 і 69,1 тони зерна в розмірі 146 465,36 грн.

Чинним ГПК України не передбачено можливості часткової зміни способу виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 2 ст.19 ГПК України органи державної влади (до яких відноситься і судова гілка влади) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення у даній справі. При наявності в натурі майна, яке необхідно витребувати у ПАТ КБ "Приватбанк" та передати його на користь ТОВ "Берег" подальше виконання рішення суду можливо без зміни його способу та порядку виконання.

З цих підстав подання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання судового рішення, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 331 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.11.2018 № 20.1/49254652/20 про зміну способу виконання рішення суду (наказу) у справі № 925/2415/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому чинним ГПК України порядку.

Повний текст ухвали складено 04 січня 2019 року.

Суддя Н.М. Спаських