ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" січня 2019 р.Справа № 922/115/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 115/19 від 11.01.2019) по справі № 922/115/19

за позовом Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (61001, м. Харків, вул. Актюбінська, 24)
до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
про зобов'язання припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" за вих. №41 від 11.01.2019 до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про зобов'язання припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони АТ «Харківобленерго» та будь - яким іншим особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню та обмеженню енергопостачання усіх обєктів КП «Міськелектротранссервіс» .

Зокрема, позивач обґрунтовує заяву про забезпечення позову наступним.

Департаментом інфраструктури Харківської міської ради видано наказ № 519/1 від 05.11.2018 «Про організацію тимчасової роботи міського наземного електричного транспорту у нічний час», згідно якого організовано роботу маршрутів міського електричного транспорту за основними напрямками в нічний час доби, та на теперішній час на балансі підприємства знаходиться 217,2 км трамвайних колій зі спецчастинами, 738,9 км контактної мережі в однопровідному обчисленні та 644,7 км кабельних ліній. Електроживлення міського наземного електротранспорту здійснюють 59 одиниць тягових підстанцій із установленою потужністю 193,8 тис. кВт, які на підставі договору з АТ «Харківобленерго» перетворюють змінний струм напругою 6-10 кВ від АТ «Харківобленерго» на постійний струм 600 В, якій подається на контактну мережу трамваю та тролейбусу.

АТ «Харківобленерго» направляючи на адресу позивача повідомлення по відключенню його обєктів, тим самим ставить під загрозу господарську діяльність підприємства та паралізує його роботу.

Приймаючи рішення про відключення обєктів КП «Міськелектротранссервіс» від електропостачання, АТ «Харківобленерго» керувалося лише своїми вузькими відомчими інтересами. При цьому, не були враховані інтереси КП «Міськелектротранссервіс», у звязку з чим під загрозу була поставлена не тільки господарська діяльність підприємства, але й права та інтереси усіх споживачів транспортних послуг міста Харкова, у звязку з чим порушуються права громадян на послуги по перевезенню міським електричним транспортом міста Харкова, які гарантовані державою.

Таким чином, дії АТ «Харківобленерго» по відключенню обєктів КП «Міськелектротранссервіс» від електропостачання є незаконними, необґрунтованими та такими, що порушують не тільки вищезазначену норму, але й права всіх споживачів транспортних послуг, що гарантуються державою, відповідно до ст.ст. 4, 18 Закону України «Про міський електричний транспорт», Законів України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 20 грудня 1991 року №2011 -XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», від 26 квітня 2001 року №2402-111, «Про охорону дитинства», від 16 грудня 1993 №1721-XII, «Про основи соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», від 28 лютого 1991 №796-ХП, «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», від 23 березня 2000 № 1584-ІИ, «Про жертви нацистських переслідувань», постановою Кабінету Міністрів України «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» від 17.05.1993 № 354.

Позивач переконаний, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, адже відключення обєктів КП «Міськелектротранссервіс» від електропостачання не тільки призведе до дезорганізації в роботі підприємства та збою у системі транспортних перевезень міста Харкова, але й може призвести до складнощів в дорожньому русі, зумовлених вимушеною зупинкою транспортних засобів.

Розглянувши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи.

Між сторонами у справі укладено договір про постачання електричної енергії № 37 від 19.03.2012, відповідно до умов якого, постачальник зобовязався продати електричну енергію споживачеві для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» до цього договору, а споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та Додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

У зв'язку з тим, що в порушення умов п. 2.3.3. договору, позивач не здійснив своєчасної та повної оплати за вищевказаним договором, станом на 02.01.2019 у позивача утворилась заборгованість перед АТ «Харківобленерго» в сумі 43017,00 грн., про що відповідачем направлено повідомлення про припинення подачі електроенергії КП «Міськелектротранссервіс» з 02-00 год. 12.01.2019.

КП «Міськелектротранссервіс» вважає дії АТ «Харківобленерго» щодо припинення електропостачання підприємству такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Таким чином, позивач (заявник), звертаючись з заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як убачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача до відповідача про зобов'язання припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання.

Однак на переконання суду, позивач не довів суду наявності фактичних обставин, що утруднять в майбутньому виконання рішення суду.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на здійснення загрози господарської діяльності комунального підприємства та припинення роботи підприємства позивача.

Врешті, направлення на адресу позивача повідомлення по відключенню його обєктів не доводять наявність фактичних обставин, що утруднять в майбутньому виконання рішення суду.

Можливе порушення відповідачем ч. 2 ст. 18 Закону України "Про міський електричний транспорт" (рішення у цій справі ще не ухвалено, а фактичні обставини у повному обсязі не встановлено) не може бути самостійною підставою для висновку, що наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони АТ «Харківобленерго» та будь-яким іншим особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню та обмеженню енергопостачання усіх обєктів КП «Міськелектротранссервіс» .

З урахуванням наведеного доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованими, що є підставою для відмови в забезпеченні позову.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 14.01.2018 р.

Суддя ОСОБА_1