ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Справа № 918/1164/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

заявника: ОСОБА_1 - адвоката за довіреністю від 26.12.2018 року №585-юд

стягувача: ОСОБА_2 - представника за довіреністю від №09/12/252 від 30.05.2018р.

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнеазот" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу господарського суду Волинської області, постановлену 06.12.18р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Костюк С. В., судді Войціховський В.А., Якушева І.О. о 13:29 год. у м.Луцьку, повний текст складено 11.12.18р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07.05.2018 року у справі № 918/1164/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнеазот"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2018 року на адресу господарського суду Рівненської області від ОСОБА_3 акціонерного товариства Рівнеазот надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 07 травня 2018 року у справі № 918/1164/15, залишене без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.09.2018р., на 12 місяців з дати винесення ухвали.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 06.12.2018 року у справі №918/1164/15 заяву ОСОБА_4 Рівнеазот про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 до 18 березня 2019р..

Обґрунтовуючи ухвалу суд, з посиланням на ст. 129-1 Конституції України, Закон України "Про судоустрій і статус суддів", практику Європейського Суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 331 ГПК України, документи додані ОСОБА_4 Рівнеазот до заяви, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15.

Не погодившись із винесеною ухвалою, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 06.12.2018 року у справі №918/1164/15 та прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 задоволити повністю. Відстрочити виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 на один рік (дванадцять) місяців з дати винесення ухвали господарським судом Волинської області 06.12.2018 року.

Вважає, ухвалу прийнятою з порушенням норм процесуального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на таке.

Так, з посиланням на ст. ст. 232, 331 ГПК України, п. 7.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду N29 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вважає, що господарським судом Волинської області при винесенні ухвали порушено зазначені вище норми процесуального права та винесено ухвалу про відстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 07.05.2018р. з дати прийняття постанови Рівненським апеляційним господарським судом за наслідками перегляду справи №918/1164/15 в порядку апеляційного провадження, тобто з 18.09.2018р., а не з дати винесення ухвали про відстрочення виконання судового рішення, тобто з 06.12.2018р..

Разом з тим, скаржник звертає увагу, що у ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» перед ПАТ «Промінвестбанк» існує заборгованість в розмірі 45902961,23 доларів США (чи 1 014 250 899,59грн.) та 182 700,00грн. судового збору, яка виникла за Договором поруки №20-0189/3-3 від 05.02.2015р. (Договір поруки №20-0189/3-3 від 05.02.2015р. укладеним між ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» та ОСОБА_4 «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» по забезпеченню Кредитного Договору №20-2199/2-1 від 23.07.2013р., укладеного між ОСОБА_4 «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» та ПАТ «Промінвестбанк»).

Як встановлено рішенням суду у справі №918/1164/15, у 2014р. ПАТ «Промінвестбанк» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_4 «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_2» про стягнення основного боргу в розмірі 50 000 000,00 доларів США за Кредитним договором №20-2199/2-1 від 23 липня 2013р.. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015р. у справі №910/9932/14 позов задоволено, рішення набрало законної сили і частково виконано ОСОБА_4 «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_2». У 2015р. ПАТ «Промінвестбанк» звернувся з позовом до господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення з ПАТ «АЗОТ» заборгованості за кредитом та процентами по Кредитному договору №20-2199/2-1 від 23 липня 2013р. в розмірі 45 902 961,23 дол. США. (гривневий еквівалент на 25.08.2015р. ,59грн.) та 347 872 554 грн. 35 коп. заборгованості по пені. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.01.2018р. у справі №925/1650/15 позов задоволено, стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Промінвестбанк» 44663849,56доларів США боргу за кредитом, 1239111,67 доларів США прострочених процентів за користування кредитом.

Вказує, що заборгованість, стягнута з ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» рішенням господарського суду Рівненської області від 07.05.2018р. у справі №918/1164/15, із заявою про відстрочення якого звернувся ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» не є особистим боргом ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» перед ПАТ «Промінвестбанк».

Разом з тим, зауважує, що на сьогоднішній день ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» знаходиться у вкрай скрутному становищі, наявна реальна загроза банкрутства підприємства.

Виконання грошового зобовязання, яке виникло внаслідок невиконання третьою особою своїх зобовязань перед банком призведе до банкрутства ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» та припинення його виробничої діяльності. При цьому, слід звернути увагу на ту обставину, що у ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» відсутні грошові кошти та майно, необхідні для сплати 45902961,23 доларів США (чи 1 014 250 899,59грн.), стягнутих судом, а у разі припинення господарської діяльності виконання судового рішення у справі №918/1164/15 взагалі стане неможливим.

Звертає увагу, що ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» є бюджетоутворюючим підприємством, одним з найбільших платників податків у місті та області, яке на сьогоднішній день перебуває в скрутному фінансовому становищі. Майновий стан підприємства, наявність фінансових зобовязань перед іншими юридичними та фізичними особами, державою, значна сума, присуджена до виплати Рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.05.2018р., а також інші обставини, що були наведені у заяві, а також долучені до неї докази свідчать про неможливість виконання рішення суду в справі №918/1164/15.

Зазначає, що тривалий час, після повного припинення газопостачання з 07.03.2017р. було повністю припинено виробничу діяльність структурних підрозділів підприємства та оголошено вимушений простій згідно Наказу № 293 від 10.04.2017р.. Згідно Наказу №406 від 04.07.2017р. відбувся пуск підприємства. 13.03.2018р. Наказом №165 роботу технологічного обладнання ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» було знову зупинено для проведення капітального ремонту і лише 21.05.2018р. почалися пускові роботи (копії наказів наявні в матеріалах справи). При цьому, в період з 04.07.2017р. по 13.03.2018р. підприємство виготовляло продукцію лише на замовлення Аграрного фонду України на давальницькій сировині фонду. Прибуток від виготовлення продукції дозволяв покривати лише витрати на заробітну плату працівників підприємства.

Таким чином, протягом 2017-2018 років ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» не здійснювало повноцінної діяльності.

Разом з тим, незалежно від отримання підприємством прибутку, щомісячно ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» зобовязане сплачувати та сплачує поточні зобовязання з податків (податок на нерухоме майно, земельний податок, рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин, надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти, податок на нерухоме майно, орендну плату з юридичних осіб, ренту за користування радіочастотами), витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій на загальну суму близько 7 600 000,00грн. щомісячно. За даними бухгалтерського обліку за період з 01.01.2018р. по 05.11.2018р. ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» сплачено до бюджету податків та зборів на загальну суму 135 537 964,93грн., що підтверджується довідкою, що додається.

Також, звертає увагу, що згідно вимог чинного законодавства, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» двічі на місяць зобовязано виплачувати заробітну плату працівникам, виплата якої є першочерговою та сплачує податки, що сплачуються разом із заробітною платою (прибутковий податок з доходів, єдиний соціальний внесок, військовий збір). Середньооблікова кількість штатних працівників у червні 2018 року становила 2394 чоловік., фонд оплати праці всіх працівників - 22191000,0грн., у липні 2018р. - 2 392,00чол., фонд оплати праці - 23537900,00грн., у серпні 2018р. - 2396,00чоловік, фонд оплати праці - 23621000,00грн., у вересні 2018р. - 2403,00 чоловік, фонд оплати праці всіх працівників 23039700,00грн., що підтверджується звітами із праці у червні, липні, серпні та вересні 2018р., що додаються. Заборгованість зі сплати поточної заробітної плати перед працівниками відсутня. Разом з тим у ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» існує заборгованість із виплати заробітної плати працівникам за період простою за лютий-червень 2017року, яка станом на 01.07.2018р. становила 379523000,00грн., станом на 01.08.2018р. становила 34899600,00грн., станом на 01.09.2018р. - 30904400,00грн., станом на 01.10.2018р. - 29053000,00грн., що підтверджується звітами із праці за червень, липень, серпень та вересень 2018р.. Тобто, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» щомісячно погашає також заборгованість із заробітної плати перед працівниками за попередній період.

Згідно довідки №3144 від 06.11.2018р., станом на 06.11.2018р. залишок грошових коштів на рахунках ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» становить 356422,27 грн. та 59 доларів США, з яких 351 168.39грн. направлено на виконання постанови про арешт коштів боржника по ЗВП№55154344 від 03.05.2018р..

Зазначає, що рентабельність підприємства прямо пропорційно залежить від випуску продукції та попиту її на ринку. При цьому, грошові кошти підприємство отримує лише після випуску та продажу продукції, що відповідно впливає на наявність обігових коштів.

Згідно поданої податковому органу податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік відємне значення обєкта оподаткування становить - 14 810 508684,00 грн. у першому півріччі 2018р. відємне значення обєкта оподаткування становить - 13 756 991 532,00грн., що свідчить про незадовільний фінансовий стан підприємства. Кредиторська заборгованість станом на 31.10.2018р. становить 26538178,213тисяч гривень. Дебіторська заборгованість станом на 30.09.2018р. становить 3948830,60 тисяч гривень.

Відповідно до балансу ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» станом на 31.12.2017р. непокритий збиток становив 30 586 374 тисяч гривень, а станом на 30.09.2018р. - 30 706 818 тисяч гривень. Як вбачається із звіту про фінансові результати ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» за 2017рік, збитки за рік склали 1 115 703 тисяч гривень, а згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2018р. - 120 455 тисяч гривень та не покриті на теперішній час.

Крім того, внаслідок простою підприємства у ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» виникла заборгованість зі сплати податків, у звязку з чим майно підприємства на суму 28095817,17грн. передано в податкову заставу (ОСОБА_2 опису майна №№2,5 додаються).

Також повідомляє, що внаслідок простою підприємства у ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» виникла заборгованість перед Пенсійним фондом за різні періоди. Так, рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду у справах №817/1281/17 стягнуто з ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» 4 936 963,36грн., №817/1888/17 - 9 078 824,89грн., №817/1271/17 - 1 059 684,17грн., №817/674/18 - 2 554 345,39грн., №817/899/18 - 7 610 188,73грн. та №817/730/17 - 8 115 690,63грн., а всього на суму 33 355 697,17грн..

Крім того, в провадженні Рівненського окружного адміністративного суду знаходиться справа №817/1418/18 за позовом ТУ ДФС у Рівненській області до ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» про стягнення коштів з рахунків у банках та вилучення готівки на суму 20148315,23грн. (із заборгованості по податковим зобовязанням за минулі періоди).

Також, вказує, що рішенням господарського суду Рівненської області від 03.05.2018р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.08.2018р. у справі №918/16/18 з ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» стягнуто на користь Головного управління ДСНС України у Рівненській області 5460482,32грн. заборгованості за Договором №1162 від 30.12.2016р..

Як вбачається з наведеного вище, окрім рішення у справі №918/1164/18 ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» необхідно також виконувати інші рішення на значні суми.

Разом з тим, постановами Головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 03.05.2018р. про арешт коштів боржника по ЗВП №55154344 накладено арешт на кошти ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» в сумі 10014353,83грн., а постановою від 18.10.2018р. про арешт коштів боржника по ЗВП №55154344 накладено арешт на кошти ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ», які містяться на всіх рахунках в банках на суму 43132362,33грн..

Таким чином, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» має значні фінансові зобовязання, які виникли через простій підприємства та відсутність виробничої діяльності у 2017-2018р.р..

До негативних наслідків для підприємства, які зумовили його скрутне фінансове становище також належать інфляційні процеси в економіці держави, які не залежать від діяльності ПАТ «РІВНЕАЗОТ». Так, за даними Держкомстату індекс споживчих цін (індекс інфляції) за 2017 рік становить - 113,7%, а за січень-вересень 2018 року - 105,7%. Отже, зростання індексу інфляції, коливання курсу гривні, нестабільна соціально - політична, економічна ситуація в країні, негативно впливають на діяльність підприємства, що має наслідком зниження фінансових показників.

Крім того, звертає увагу суду, що відповідно до Договору №1798 від 25.11.2005р., ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» здійснює очистку каналізаційних госппобутових та промислових стічних вод усього міста Рівне. РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» має заборгованість перед ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ», яка станом на 06.11.2018р. становить 15563244,56грн. На даний час, наявність заборгованості підтверджена також рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.07.2017 року по справі №918/225/17, яке набрало законної сили. Дану заборгованість РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» не в змозі погасити (довідка про розмір заборгованості та копія рішення наявна в матеріалах справи). Відтак, утримання очисних споруд здійснюється за власні кошти ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ». Такі обставини спричиняють додаткові непередбачувані витрати на забезпечення належної діяльності очисних споруд, оскільки перебої в їхній роботі можуть призвести до значного забруднення навколишнього природного середовища в межах усього міста, так як ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» займає монопольне становище з надання послуг з очистки стічних вод.

Таким чином, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» має значні збитки, кредиторську та дебіторську заборгованість, грошові кошти та майно в необхідному розмірі для сплати боргу за рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.05.2018р. у справі №918/1164/15 відсутні, майно підприємства на значну суму описане та передане в податкову заставу, грошові кошти на рахунках підприємства арештовані, одночасно підприємство несе додаткові витрати на утримання очисних споруд та має зобовязання з виконання судових рішень в інших судових справах на значні суми. Викладене свідчить про неможливість сплати заборгованості в розмірі 45902961,23 доларів США (чи ,59грн.) на даний час.

Після відновлення роботи підприємства в 2017-2018р.р. між ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» та ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД» укладено Договір на переробку давальницької сировини №293 від 01.06.2018р. та Договір на переробку давальницької сировини №401 від 23.06.2017р. відповідно до умов якого відповідач за плату виконує роботи з переробки давальницької сировини в готову продукцію.

Також, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» подано до Рівненського окружного адміністративного суду позовну заяву до Офісу великих платників податків та ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС України про зобовязання Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчинити дії та вжити усіх належних заходів щодо відображення в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» та відповідних інформаційних базах (системах) сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що утворились в результаті набрання законної сили рішеннями адміністративних судів по справах №2а/1770/5011/2012; №2а-1770/3265/2011; №2а-4735/09/1770; №2а-5574/09/1770 всього на суму 12 334 571,23 грн..

Відображення податковим органом сум бюджетного відшкодування дозволить ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» зменшити витрати на сплату податку на додану вартість та використати вивільнені кошти на погашення заборгованості по зобовязаннях перед Пенсійним фондом, іншими державними органами та працівниками.

Крім того, підприємством вживаються заходи для погашення дебіторської заборгованості з метою стягнення коштів та погашенню зобовязань підприємства за кредиторською заборгованістю. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2018р. у справі №904/3073/18 стягнуто з ДП з переробки брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів «Дніпро-ВДМ» грошові кошти в сумі 205951,56грн., Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» до ТОВ «Галицька транспортна компанія» про стягнення боргу в розмірі 801238,57грн.. Крім того, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» подано до 1 господарського суду Волинської області позовну заяву до ТОВ «Золотий екватор» про стягнення боргу в розмір 379951019,59грн. (відповідні докази долучені до заяви).

Таким чином, викладені у заяві ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07.05.2018р. у справі №918/1164/15 обставини та надані докази, свідчать, що скрутне фінансове становище Товариства, його перебування в стані економічної кризи, наявність реальної загрози банкрутства підприємства, носять винятковий характер і унеможливлюють виконання рішення на даний час, оскільки сума в розмірі 45 902 961,23 доларів США (чи 1 014 250 899,59грн.) є непомірною для ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ». У разі скерування всіх грошових коштів на виконання рішення у справі №918/1164/15 ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» не матиме можливості виплачувати ні поточні зобовязання з податків, зборів та інших обовязкових платежів до бюджету, заробітну плату працівникам, оплачувати енергоносії, необхідні для виготовлення продукції, а також не матиме можливості погасити заборгованість перед бюджетом та зарплатою, виплата якої є першочерговою згідно приписів законодавства, що призведе до повної зупинки підприємства.

У разі повної зупинки підприємства виконання рішення у справі №918/1164/15 навіть у майбутньому, стане неможливим, близько 2500 чоловік втратить роботу, надходження в державний та місцевий бюджети припиняться.

При цьому, оцінюючи фінансову можливість ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» погашення заборгованості перед стягувачем в майбутньому, звертає увагу на ту обставину, що боржник вчиняє дії щодо врегулювання питання погашення заборгованості перед стягувачем, а саме звертається до судів з позовними заявами про стягнення заборгованості з контрагентів, здійснює господарську діяльність та погашає заборгованість по заробітній платі перед працівниками підприємства за минулі періоди, бюджетом та державними органами, для того щоб мати змогу в подальшому виконати рішення у справі №918/1164/15 шляхом скерування доходів на погашення заборгованості.

На даний час ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» відновив свою діяльність та виготовляє продукцію шляхом переробки давальницької сировини в готову продукцію. Тому, в подальшому, ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» зможе виконати рішення суду та сплатити кошти, присуджені судом ПАТ «Промінвестбанк».

Викладені вище обставини та додані письмові документи, підтверджують обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду в теперішній час, наявність реальної загрози банкрутства, а також добросовісність намірів та вжиття ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» заходів для виконання рішення суду у справі №918/1164/15.

Проте, враховуючи значний розмір суми, стягнутої судом у справі №918/1164/15, а саме 45 902 961,23 доларів США (чи 1 014 250 899,59грн.), строк, на який судом першої інстанції відстрочено виконання судового рішення - 6 місяців, починаючи з дати винесення Рівненським апеляційним господарським судом постанови - 18.09.2018р. до 18.03.2019р., є недостатнім для того, щоб ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» змогло подолати обставини, які унеможливлюють виконання цього рішення. Крім того, ухвала про відстрочення виконання рішення винесена судом 06.12.2018р., тобто до дати закінчення такого відстрочення фактично залишається не 6 місяців, а 4 місяці.

Крім того, ПАТ "Промінвестбанк", також, не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Волинської області від 06.12.2018 року у справі № 918/1164/15 про відстрочення виконання рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 "Рівнеазот" про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі № 918/1164/15 - відмовити.

В обґрунтування, з посиланням на ст.ст.326, 327, 331 ГПК України вважає заяву ОСОБА_4 «Рівнеазот» про відстрочку виконання рішення на «12 місяців, з дня винесення ухвали» взагалі є безпідставними та такими, що не узгоджуються з приписами ст. 331 ГПК України, оскільки відстрочка не може перевищувати одного року з дня винесення того рішення («такого рішення»), виконання якого відстрочується судом (а не з дня винесення ухвали про відстрочку).

На думку, скаржника, обставини які зазначені в заяві не є виключними обставинами, з якими закон повязує надання відстрочки виконання судового рішення.

Крім того, з посиланням на ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України зазначає, що збитковість діяльності не є тією ознакою, яка надає боржникові право на відстрочку виконання рішення суду та є нормальним явищем в діяльності підприємства.

Зауважує, що «важкий матеріальний стан», «загроза банкрутства» є наслідком його власної господарської діяльності підприємства, планування та не є винятковими підставами для надання відстрочки в розумінні ст. 331 ГПК України.

Крім того, відповідач надав свою звітність за 2017р. та судові рішення в справах адміністративної юрисдикції за 2018р., а заборгованість у відповідача виникла у 2015р., в звязку з чим у відповідача не було перешкод у сплаті боргу до 2017-2018рр.

Як вже зазначено, відповідач з метою надання відстрочки, надав суду звітність за минулий період, в той час, як відстрочку виконання рішення просить надати на майбутній період.

Втім, відстрочка виконання рішення надається саме з метою відстрочення виконання такого винесеного рішення суду у майбутньому з огляду на обставини, що виникли чи існуватимуть в майбутньому, а не минулих періодів, які зазначені заявником.

Тому з наданих суду першої інстанції додатків до заяви, зокрема з цих рішень в адміністративних справах, позову, поданого до господарського суду Волинської області до ТОВ «Золотий екватор» не вбачається, що боржник не може виконати рішення суду від 07.05.2018р., або що він буде здатний виконати таке рішення до 18.03.2019р.

Також, судом першої інстанції не було враховано, що ПАТ «Промінвестбанк», в свою чергу, також зобовязане виконувати свої зобовязання перед третіми особами (вкладниками), поточні операції тощо, а без належного виконання зобовязання з боку позичальників, спроможність банку виконання своїх зобовязань за операціями ставиться під загрозу.

З посиланням на рішення Європейського суду з прав людини, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини вказує, що рішення про відстрочення виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника. Отже, відстрочення не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення фінансового стану боржника. Така відстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк" - ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника.

Просить апеляційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк" залишити без задоволення.

Відзиву на апеляційну скаргу від ПАТ "Промінвестбанк" та від ОСОБА_3 акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" не надійшло, що відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

ОСОБА_4 "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" не скористався правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника третьої особи, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 «РІВНЕАЗОТ» підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу задоволити, скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 06.12.2018 року у справі №918/1164/15 та прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 задоволити повністю. Відстрочити виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 на один рік (дванадцять) місяців з дати винесення ухвали господарським судом Волинської області 06.12.2018 року. У задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Промінвестбанк" відмовити.

Представник ПАТ "Промінвестбанк" підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить ухвалу господарського суду Волинської області від 06.12.2018 року у справі №918/1164/15 про відстрочення виконання рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 "Рівнеазот" про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 - відмовити. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 "Рівнеазот" відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Рівненської області від 07.05.2018 року у справі №918/1164/15 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 45902961 доларів США 23 центи, з яких: 44 663 849 доларів США 56 центів (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 986 872 053 грн. 16 коп.) - прострочена заборгованість за кредитом, та прострочених процентів за користування кредитом в сумі 1 239 111 доларів США 67 центів (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить27 378 846 грн. 43 коп.), а також 182 700 грн. 00 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Дане рішення залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.09.2018р.

На виконання рішення від 07.05.2018 року у справі №918/1164/15 господарським судом Рівненської області видано наказ №918/1164/15 від 25.09.2018р..

07 листопада 2018 року на адресу господарського суду Рівненської області від ОСОБА_3 акціонерного товариства Рівнеазот надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 07 травня 2018 року у справі № 918/1164/15 на 12 місяців з дати винесення ухвали, та як зазначено вище, прийнята до провадження господарським судом Волинської області, згідно ухвали від 20.11.2018р..

Як вже зазначалося вище, ухвалою господарського суду Волинської області від 06.12.2018 року у справі №918/1164/15 заяву ОСОБА_4 Рівнеазот про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 до 18 березня 2019р..

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з статтями 129, 129-1 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Принцип обов'язковості судових рішень має місце у нормах статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до частини другої якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно із ст.160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. При цьому, відповідно до частин 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. (ч.ч.5-7 ГПК України)

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

У зв'язку з тим, що відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, з метою вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Так, аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В основу судового рішення про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладено обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника у разі виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також такі ж наслідки і для стягувача у випадку затримки виконання рішення.

Колегія суддів проаналізувавши доводи поданої заяви ОСОБА_4 «Рівнеазот» про відстрочку виконання рішення щодо винятковості обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, бере до уваги наступне.

Так, конкретними обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк та на які посилається заявник у своїй заяві є його скрутний матеріальний стан, зокрема, що підтверджується довідкою №3144 від 06.11.2018р. станом на 06.11.2018р., згідно якої залишок грошових коштів на рахунках ОСОБА_4 Рівнеазот становить 356422,27грн. та 59 доларів США (а.с.175 т.5), з яких 351168,39грн. направлено на виконання постанови про арешт коштів боржника по ЗВП№55154344 від 03.05.2018р., наявністю кредиторської заборгованості станом на 31.10.2018р. яка становить 26538178,213 тисяч гривень (довідка №1767 від 06.11.2018р. (а.с.176 т.5)), наявністю дебіторської заборгованості станом на 30.09.2018р. становить 3948830,60 тисяч гривень (довідка №1766 від 06.11.2018р.(а.с.177 т.5)).

Крім того, заявник долучає податкову декларацію ОСОБА_4 Рівнеазот з податку на прибуток за 2017 рік відповідно до якої відємне значення обєкта оподаткування становить 14 810 508 684 грн.(а.с.169-170 т.5), а за перше півріччя 2018р. відємне значення обєкта оподаткування становить 13 527 199 528грн.(а.с.167-168 т.5).

Згідно балансів (звітів про фінансовий стан) ОСОБА_4 Рівнеазот станом на 30.06.2018р., непокритий збиток на початок звітного періоду становив 30 586 363 тисяч гривень, станом на 30.09.2018р. на кінець звітного періоду становив 30 706 818 тисяч гривень(а.с.162, 164 т.5).

Як вбачається із звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) ОСОБА_4 Рівнеазот за 9 місяців 2018р. збитки підприємства склали 120 455 тисяч гривень(а.с.165).

Внаслідок заборгованість боржника ОСОБА_4 Рівнеазот зі сплати податків, майно підприємства на суму 28095817,17грн. передано в податкову заставу (ОСОБА_2 опису майна №2 та №5(а.с.154-159 т.5)).

Разом з тим, в матеріалах справи містяться рішення Рівненського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_4 Рівнеазот в користь Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області заборгованості на загальну суму 33329176 грн. (а.с.132-151 т.5).

Постановами Головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 03.05.2018р. та від 18.10.2018р. накладено арешт на грошові кошти боржника по ЗВП №55154344(а.с.120-121 т.5).

Також судова колегія приймає до уваги значну непогашену заборгованість ОСОБА_4 Рівнеазот щодо виплати заробітної плати, що встановлена згідно звітів із праці (а.с.178-181 т.5) та яку підприємство має оплатити для недопущення соціальної напруги, оскільки фонд оплати праці станом на вересень 2018р. становив 2403 чоловік.

Крім того, в заяві зазначає, що матеріальний стан товариства має покращитися у звязку з відновленням його господарської діяльності, що підтверджено Договорами на переробку давальницької сировини №293 від 11.06.2018р. та №401 від 23.06.2017р., відповідно до яких боржник за плату виконує роботи з переробки давальницької сировини в готову продукцію та ступінь вини відповідача у виникненні спору (боржник є поручителем ОСОБА_3 акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ", яке і укладало кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 20-2199/2-1 з ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, на підставі якого виникла заборгованість), відсутність коштів боржника для виконання рішення від 07.05.2018 року у справі № 918/1164/15, значну суму боргу, одночасне стягнення якого взагалі зупинить роботу товариства та призведе до збільшення заборгованості.

Також із поданої заяви про відстрочку убачається, що ОСОБА_4 Рівнеазот подано до Рівненського окружного адміністративного суду позовну заяву до Офісу великих платників податків та ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певних дій, а саме зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вжити усіх належних заходів щодо відображення в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_4 Рівнеазот та відповідних інформаційних базах (системах) сум узгодженого податкового відшкодування з податку на додану вартість, що утворились в результаті набрання законної сили рішеннями по справах №2а/1770/5011/2012; №2а-1770/3265/2011; №2а-4735/09/1770; №2а-5574/09/1770, №817/4650/13-а і якими встановлено правомірність визначення сум бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 12 334 571,23 грн..

За наведених обставин, судова колегія вважає підстави наведені ОСОБА_4 "Рівнеазот" в заяві про відстрочку виконання рішення такими, що дають можливість відстрочити виконання рішення суду.

Однак доводи апелянта- ПрАТ "Рівнеазот" про надання відстрочки виконання рішення на 12 місяців з дня винесення ухвали про відстрочку є безпідставними та не узгоджуються з приписами ст.331 ГПК України, оскільки відстрочка не може перевищувати 1 року з дня винесення рішення, виконання якого відстрочується . Тобто рішення господарського суду Рівненської області від 07.05.2018 року може бути відстрочене не пізніше як до 07.05.2019 року.

Положеннями частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 07.10.2003 Європейський суд з прав людини у справі "Корнілов проти України" дійшов висновку, що короткі затримки, менше ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а у рішенні від 17.09.2002 Європейський суд з прав людини у справі "Крапивницький та інші проти України" зазначив, що навіть 2 роки та 7 місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченим статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, питання про надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочки.

Отже, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дотримуючись балансу інтересів обох сторін, дійшов до правомірного висновку про часткове задоволення заяви та відстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у справі №918/1164/15 до 18 березня 2019р., що спростовує доводи банку про неврахування судом першої інстанції його інтересів.

За наведених обставин, судова колегія зазначає, що доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на їхній власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

А тому, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 06.12.2018р. у даній справі прийнята з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Разом з тим, слід вказати, що відповідно до п.2 част.1 ст.287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

До ухвал суду першої інстанції, зазначених в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, відноситься:

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

За наведеного, постанова, ухвалена після перегляду ухвали суду першої інстанції про відстрочку виконання рішення, не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_3 акціонерного товариства "Рівнеазот" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 06.12.18р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07.05.2018 року у справі № 918/1164/15

залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Волинської області від 06.12.18р. у справі №918/1164/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню.

4. Справу №918/1164/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "18" січня 2019 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.