ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2019 р. Справа№ 910/4432/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Власова Ю.Л.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Давиденко Р.О. - представник за довіреністю від 16.10.2018

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 20.06.2018, повний текст якого складений 23.06.2018,

у справі № 910/4432/18 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профметалбуд»

про стягнення 99 085,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, сплачених за непоставлений за договором на поставку № 26 від 11.06.2015 товар, у сумі 99 085,17 грн. з посиланням на ч. 2 ст. 693 ЦК України, згідно з якою, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2018, повний текст якого складений 23.06.2018, у справі № 910/4432/18 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що позивачем, в порушення ч. 1 ст. 74 ГПК України, не доведено факту порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання з виготовлення та поставки товару позивачеві відповідно до умов договору на поставку № 26 від 11.06.2015, адже позивачем не надано доказів узгодження сторонами терміну поставки товару у відповідності до п. 3.3. договору, або доказів направлення позивачем відповідачу вимоги про поставку товару у відповідності до вимог ст. 530 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/4432/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги інші норами цивільного законодавства, зокрема ч. 1 ст. 692 ЦК України, згідно з якою покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, та ч. 3 ст. 693 ЦК України, згідно з якою, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, що і було здійснено позивачем шляхом направлення відповідачу листа № 58 від 17.05.2018 з вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 99 085,17 грн.

Крім того, апелянт звернув увагу суду на неоднакове застосування судами першої інстанції положень ст.ст. 525, 526, 530, 692, 693, ЦК України, зокрема, у справах, у яких відповідачем є ТОВ «Профметалбуд», суди першої інстанції задовольняли позовні вимоги позивачів на підставі ст.ст. 530, 670, 693, 1212 ЦК України в зв'язку з відсутністю правових підстав утримувати грошові кошти, сплачені в якості авансу (рішення від 14.02.2018 по справі № 910/21478/17, заочне рішення від 15.09.2016 по справі № 756/4132/16-ц та заочне рішення від 11.11.2016 по справі № 750/7114/16-ц).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018 справа № 910/4432/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Смірнова Л.Г. (головуючий), судді Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» залишено без руху, апелянту роз'яснено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали скаржник має право усунути недоліки та подати до Київського апеляційного господарського суду квитанції про надіслання копії апеляційної скарги відповідачу.

13.08.2018 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 відкрито апеляційне провадження, визначено строк для подання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, призначено справу до розгляду на 06.09.2018.

06.09.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.10.2018.

Водночас відбулися зміни в системі судоустрою України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/4432/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018 справа № 910/4432/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Власов Ю.Л., Мартюк А.І.

Ухвалою від 21.11.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Власов Ю.Л., Мартюк А.І.:

- прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/4432/18;

- засідання суду призначено на 08.01.2019 о 14-00;

- встановлено строк для подання пояснень, клопотань, заперечень - до 05.12.2018;

- учасникам процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасників судового процесу повідомлено, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Станом на 08.01.2019 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

11.06.2015 відповідач як постачальник та позивач як покупець уклали договір на поставку № 26 (далі Договір) (а.с. 9-11), відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов'язання з виготовлення та поставка виробів (далі Продукція).

В п. 2.1 Договору сторонами погоджено, що відповідач зобов'язався виготовляти та поставляти Продукцію згідно з замовленнями позивача, оформленими за формою відповідно до Специфікації - Додатку № 1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 2.2 Договору сторони узгодили, що конфігурація виробів і комплектація замовлення складаються згідно з технічним завданням позивача, про що свідчить підпис позивача на Договорі і на кожному окремому замовленні.

Згідно з п. 2.3 Договору позивач зобов'язаний прийняти виготовлену Продукцію і оплатити в повному обсязі відповідачу вартість виготовлення Продукції і виконаних робіт відповідно до кожного виконаного замовлення.

Загальна вартість продукції з виконаними роботами за кожним окремим замовленням фіксується окремо і вказується в його формі (п.3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору оплата позивачем за кожним замовленням здійснюється у два етапи в порядку:

1-й етап. Передоплата в розмірі 50% замовлення - після його узгодження шляхом підписання представниками сторін;

2-й етап. Оплата залишку в розмірі 50% - після підписання акту приймання-передачі, який оформлюється згідно з Додатком № 2 до Договору.

03.09.2015 позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 4 160,16 грн. з призначенням платежу: Оплата за матеріали згідно рахунку № СФ-000026 від 02.09.2015, у т.ч. ПДВ 693,36 грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № СФ-000026 від 02.09.2015 на суму 4 160,16 грн. (а.с. 14) та копією виписки по рахунку позивача № 2600.0.20633.0001 у ПАТ КБ «Євробанк» за 03.09.2015 (а.с. 12);

01.10.2015 позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 102 291,49 грн. з призначенням платежу: Передоплата за конструкції згідно рахунку № СФ-000027 від 25.09.2015, у т.ч. ПДВ 17 048,58 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку позивача № 2600.0.20633.0001 у ПАТ КБ «Євробанк» за 01.10.2015 (а.с.13);

Загальна сума грошових коштів, перерахованих позивачем відповідачу, дорівнює 106 451,65 грн.

За видатковою накладною № РН-0000011 від 16.11.2015 позивач отримав від відповідача товар на загальну суму 7 366,48 грн.

Доказів інших поставок товару відповідачем позивачу матеріали справи не містять.

Позивач рахує за відповідачем недопоставку за умовами Договору на загальну суму 99 085,17 (106 451,65-7 366,48), з огляду на що звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, з чим колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, в порушення ч. 1 ст. 74 ГПК України, не доведено факту порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання з виготовлення та поставки товару позивачеві відповідно до умов Договору, адже позивачем не надано доказів узгодження сторонами терміну поставки товару у відповідності до п. 3.3. Договору, або доказів направлення позивачем відповідачу вимоги про поставку товару у відповідності до вимог ст. 530 ЦК України.

Щодо вказаних обставин слід зазначити таке.

Згідно з п. 3.3 Договору строк поставки продукції встановлюється на кожне замовлення окремо за погодженням сторін. Строк виконання замовлення обчислюється з дня, наступного після виконання передоплати згідно з п. 3.2 Договору.

Пунктом 3.4 Договору сторони узгодили, що в виняткових випадках відповідач має право перенести строки поставки продукції, але не більше ніж на 7 робочих днів, при цьому попередньо сповістивши позивача про зміни не пізніше, ніж за 3 дні до вказаної дати. За прострочення поставки продукції більше ніж на 7 робочих днів відповідач оплачує позивачу неустойку в розмірі 0,1% за кожен день прострочення від вартості даного договору, крім випадків, пов'язаних з форс-мажорними обставинами.

Отже, сторонами узгоджено, що термін поставки обчислюється з дня, наступного після передоплати, однак кінцеву дату поставки не встановили.

Оскільки позивачем було проведено передоплату 03.09.2015 та 01.10.2015 згідно з виставленими відповідачем рахунками-фактурами № СФ-000026 від 02.09.2015 та № СФ-000027 від 25.09.2015, слід виходити з того, що відповідні замовлення сторонами були погоджені, і строки виконання замовлень обчислюються, починаючи з 04.09.2015 та 02.10.2015, відповідно.

Водночас слід зазначити про таке.

За своєю правовою природою Договір є змішаним договором, оскільки містить ознаки як договору підряду, так і договору поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 846 ЦК України встановлює, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1); якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ч. 2).

Продукцію та послуги позивачем було передплачено у вересні та жовтні 2015 року, проте станом на дату розгляду справи в суді спірна Продукція позивачу відповідачем не поставлена.

Докази того, що продукція відповідачем виготовлена, матеріали справи не містять, тому колегія суддів вважає, що відповідачем порушені розумні строки виконання робіт в розумінні ст. 846 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 615 ЦК України).

За приписами ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Оскільки через прострочення відповідача передплачені продукція та послуги втратили інтерес для позивача, останній скористався наданим йому ст. 612 ЦК України правом та листом № 58 від 17.05.2017 та претензією № 65 від 04.09.2017 (а.с. 16-20) фактично відмовився від очікування поставки продукції заявивши вимогу про повернення коштів - суми передплати у розмірі 99 085,17 грн.

Вказані лист та претензія відповідачем були отримані 19.05.2017 та 06.09.2017 відповідно, проте відповідачем як зобов'язання щодо виготовлення та поставки Продукції, так і вимоги позивача щодо повернення передплати виконано не було.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Виходячи з принципу справедливості та добросовісності, відповідач, отримавши від позивача кошти на виконання вимог Договору, мав вжити заходів для виконання свого договірного зобов'язання, оскільки гроші не були позивачем відповідачу подаровані, і відповідач мав певні обов'язки перед платником.

З огляду на викладені вище обставини, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, сплачених за непоставлений за договором на поставку № 26 від 11.06.2015 товар, у сумі 99 085,17 грн. визнають судом законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач не скористався наданими стороні процесуальним законодавством правами і наведені позивачем обставини не спростував.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мали місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/4432/18 підлягає скасуванню, позов задовольняється повністю, з відповідача на користь позивача стягується заборгованість в сумі 99 085,17 грн.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави скасування судового рішення, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» задовольняється повністю.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, а саме, витрати позивач за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/4432/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 910/4432/18 скасувати.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профметалбуд» (04214, м. Київ, вул. Північна, 30, кв. 123, ідентифікаційний код 38765334) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ідентифікаційний код 39464200) заборгованість в сумі 99 085 (дев'яносто дев'ять тисяч вісімдесят п'ять) грн. 17 коп., витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. та витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4432/18.

Повний текст постанови складено: 09.01.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

Ю.Л. Власов