ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019м. ДніпроСправа № 904/5540/18
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ"

про стягнення 3472,90грн., з яких 3000,00грн. основна заборгованість; 301,40грн. пеня; 25,40грн. три відсотки річних; 146,10грн. інфляційних втрат (договір №150-18-ЭК від 05.02.2018)

Представники: справу розглянуто без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 3472,90грн., з яких 3000,00грн. основна заборгованість; 301,40грн. пеня; 25,40грн. три відсотки річних; 146,10грн. інфляційних втрат.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення її доводів.

05.02.2018 між сторонами укладено договір №150-18-ЭК.

Виконання зобовязань позивача перед відповідачем підтверджуються Актом приймання наданих послуг (робіт) від 27.03.2018 на суму 8000,00грн. з ПДВ.

Строк оплати послуг, як визначив позивач, настав 06.04.2018.

Відповідач за отримані послуги розрахувався частково, а саме на суму 5000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1852 від 22.06.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №1882 від 27.06.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №1891 від 02.07.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №2008 від 19.07.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №2036 від 27.07.2018 на суму 1000,00грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3000,00грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу №526 від 07.06.2018, який залишено без відповіді та задоволення.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за період з 28.07.2018 по 07.11.2018 на суму 301,40грн.;

- три відсотки річних за період з 28.07.2018 по 07.11.2018 на суму 25,40грн.;

- інфляційні втрати за період з серпня 2018 року по вересень 2018 року на суму 146,10грн.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018 справу №904/5540/18 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

Ухвалою від 13.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 14.01.2019.

Щодо доказів отримання учасниками процесу ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Позивач ухвалу від 13.12.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримав 20.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 29.12.2018.

Відповідач ухвалу від 13.12.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримав 27.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 03.01.2019.

В ухвалі від 13.12.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу роз'яснено, що відповідно до статті 178 Господарського процесуального кодексу України, він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, в строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (з урахуванням поштового перебігу).

Отже, строк для подачі відзиву сплив 11.01.2019.

Станом на 16.01.2019 відзив на позов не надано.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (далі - позивач, виконавець) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (далі - відповідач, замовник) укладено договір №150-18-ЭК від 05.02.2018 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що виконавець бере на себе зобовязання надавати наступні послуги (роботи):

Послуги (роботи) з паспортизації обладнання підвищеної небезпеки, а саме термосховище-дигістр для модифікаційного бітуму Massenza (1 од.), а замовник зобовязується прийняти та оплатити надані послуги (роботи) (пункт 1.1 договору).

Ціну договору визначено у пункті 3.1 договору, а саме вартість послуг (робіт) за цим договором визначена Протоколом угоди про договірну ціну (Додаток №1) і становить на дату підписання договору 6666,67грн. та 1333,33грн. ПДВ, загальна вартість 8000,00грн.

Строк. Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині невиконаних умов до повного виконання сторонами зобовязань (пункт 9.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору про надання послуг, є господарськими зобов'язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт надання послуг на суму 8000,00грн. підтверджується актом №1 від 27.03.2018 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору №150-18-ЭК від 05.02.2018.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов'язку виконавця за договором надати роботи (послуги) відповідає обов'язок замовника прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктом 3.2 договору визначено, що замовник здійснює авансовий платіж (передплату) у розмірі 50% від вартості послуг (робіт), вказаної у пункті 3.1 цього договору.

Остаточний розрахунок здійснюється замовником протягом 10-ти днів з дати підписання акту здачі приймання наданих послуг (робіт).

Отже, за актом №1 від 27.03.2018 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору №150-18-ЭК від 05.02.2018 на суму 8000,00грн. строк оплати по 06.04.2018.

За отримані послуги відповідач розрахувався частково, а саме на суму 5000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1852 від 22.06.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №1882 від 27.06.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №1891 від 02.07.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №2008 від 19.07.2018 на суму 1000,00грн.; платіжним дорученням №2036 від 27.07.2018 на суму 1000,00грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3000,00грн.

Господарський суд вважає, що відповідач визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися часткова оплата спірної заборгованості.

Доказів оплати товару в сумі 3000,00грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Додаткову санкцію сторони визначили за затримку замовником оплати наданих послуг в якості пені у розмірі 0,5% від вартості наданих та не сплачених послуг за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який сплачується пеня.

Позивач нарахував пеню за період з 28.07.2018 по 07.11.2017 у розмірі 301,40грн.

Відповідач не надав контррозрахунку.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та встановив наявність помилок. Керуючись положеннями статті 232 Господарського процесуального кодексу України та аналізуючи фактичні обставини справи господарський суд встановив можливість нарахувати пеню за період з 07.04.2018 по 06.10.2018. Отже, перерахунок пені господарський суд здійснив за період з 28.07.2018 (початкова дата нарахування пені визначена позивачем) по 06.10.2018 (кінцева дата нарахування пені враховуючи положення статті 232 Господарського процесуального кодексу України). Правомірний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 206,71грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував три відсотки річних за період з 28.07.2018 по 07.11.2018 на суму 25,40грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох відсотків річних та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Позивач нарахував інфляційні втрати за період з серпня 2018 року по вересень 2018 року на суму 146,10грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 57,00грн.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1668,79грн., з урахуванням того, що 94,71% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОВУЛОК ДЖИНЧАРАДЗЕ, будинок 8; ідентифікаційний код 32349901) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (50106, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ФАБРИЧНА, будинок 2; ідентифікаційний код 37663896) про стягнення 3472,90грн., з яких 3000,00грн. основної заборгованості; 301,40грн. пені; 25,40грн. три відсотки річних; 146,10грн. інфляційних втрат (договір №150-18-ЭК від 05.02.2018) задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (50106, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ФАБРИЧНА, будинок 2; ідентифікаційний код 37663896) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОВУЛОК ДЖИНЧАРАДЗЕ, будинок 8; ідентифікаційний код 32349901) 3000,00грн. (три тисячі грн. 00коп.) основної заборгованості; 206,71грн. (двісті шість грн. 71 коп.) пені; 25,40грн. (двадцять пять грн. 40 коп.) трьох відсотків річних; 57,00грн. (пятдесят сім грн. 00 коп.) інфляційних втрат; 1668,79грн. (одна тисяча шістсот шістдесят вісім грн. 79 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЛІ-ОІЛ ІНДАСТРІ" (50106, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ФАБРИЧНА, будинок 2; ідентифікаційний код 37663896) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОВУЛОК ДЖИНЧАРАДЗЕ, будинок 8; ідентифікаційний код 32349901) 94,69грн. пені; 89,10грн. інфляційних втрат; відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 16.01.2019.

Суддя ОСОБА_1