ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1130/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - заступник директора;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом державного підприємства "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" (м. Київ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" (м. Черкаси) про стягнення 26 550,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 26 550,23 грн. з яких: 18 009,12 грн. залишку основної заборгованості, 1 600,10 грн. як 3 % річних, 6 941,01 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 214-15 від 24.08.2015 на виконання проектно-вишукувальних робіт.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, направив по електронній пошті клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника позивача за наявними матеріалами. Неявка в останнє засідання представника позивача не перешкоджає вирішенню спору по суті. В ході розгляду справи представник позивача свої вимоги підтримував повністю та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви, та вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки за умовами договору на сьогоднішній день не отримано позитивного висновку експертизи, а також позивачем не здійснено оплати на користь відповідача відповідного етапу робіт його Замовником, а тому й підстави для оплати позивачу спірної суми у розмірі 18 009,12 грн. відсутні. Це також стосується і нарахованих позивачем штрафних санкцій, про що був поданий відзив на позовну заяву (а.с. 57).

Відповідно до положень ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 17 січня 2019 року проголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представника відповідача і дослідивши зібрані у справу докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 24 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" (далі - Генпроектувальник, відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту та Державним підприємством "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" (далі - Субпроектувальник, позивач по справі), в особі директора ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту був укладений договір № 214-15 на виконання проектно-вишукувальних робіт (далі - Договір, а.с. 12-15), за яким Генпроектувальник доручає, а Субпроектувальник бере на себе зобов'язання виконати передпроектні роботи з обстеження технічного стану житлових будинків №№ 5, 6, зовнішніх та внутрішніх інженерних мереж та споруд зі складанням науково-технічного звіту та дефектних відомостей для можливості "Коригування проекту будівництва шести 34-поверхових житлових будинків на просп. Генерала Ватутіна, 9, корп. 1-6, у Деснянському районі м. Києва, стадія проектування "Проект", "Робоча документація" на будинки №№ 5,6 та здійснити супроводження при проходженні "Укрдержбудекспертизи" до отримання позитивного експертного висновку (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору термін виконання робіт за договором - до 01.10.2015.

Відповідно до п. 1.3. Договору оплата робіт здійснюється за рахунок коштів Замовника.

Договір вступає в силу з моменту підписання Сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п. 8.2. Договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду і відповідає положенням ст. 837 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У відповідності до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Доказів визнання недійсним вказаного договору № 214-15 від 24.08.2015 в справу не подано.

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість виконаних робіт за договором складає 180 091,20 грн. (сто вісімдесят тисяч дев'яносто одна грн. 20 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 30 015 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 2.2. Договору Генпроектувальник здійснює оплату виконаних робіт на п'ятий день після підписання Генпроектувальником актів здачі-приймання виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Субпроектувальника вартості виконаних робіт визначеної п. 2.1. цього Договору, але за умови здійснення Управлінням розквартирування і капітального будівництва логістики Головного управління Національної гвардії України оплати на користь Генпроектувальника відведеного етапу робіт.

Відповідно до п. 2.3. Договору Генпроектувальник має право затримати оплату робіт, виконаних з недоліками, до їх повного усунення.

Відповідно до п. 4.1. Договору приймання та оцінка роботи здійснюється у відповідності з вимогами технічного завдання, що складається на вимогу Генпроектувальника.

Відповідно до п. 4.2. Договору Субпроектувальник передає Генпроектувальнику закінчену документацію по відповідних етапах робіт в чотирьох примірниках з прикладанням актів здачі-приймання документації.

Відповідно до п. 4.3. Договору Генпроектувальник зобов'язаний на протязі п'яти днів від дня отримання документації направити Субпроектувальнику підписаний акт або представити обґрунтовані зауваження.

За доводами позивача, він повністю виконав роботи за вказаним Договором та передав проектну документацію відповідачу, що підтверджується актом здачі-приймання від 19.10.2015 за Договором № 214-15 (а.с. 23), який підписаний уповноваженими особами та скріплені печатками без заперечень та зауважень щодо якості та строків виконання робіт.

Відповідно до вказаного акту сторони домовилися, що за виконані Субпідрядником роботи Генпідрядник перераховує 90 % їх вартості, а саме - 162 082,08 грн., в т.ч. ПДВ - 27 013,68 грн. Решта 10 % вартості виконаних робіт, що в грошовому еквіваленті складає 18 009,12 грн., в т.ч. ПДВ - 3 001,52 грн., будуть перераховані Генпроектувальником на рахунок Субпроектувальника після отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи.

В акті здачі-приймання науково-технічної продукції відповідачем підтверджено отримання ним виконаних позивачем робіт та зазначено, що якість робіт відповідає умовам Договору та задовольняє відповідача.

Позивач вважає, що застереження в акті щодо сплати 10% вартості робіт після отримання позивного висновку комплексної державної експертизи не звільняє відповідача від виконання свого обов'язку з оплати виконаних робіт.

Відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, а саме: сплатив за актом здачі-приймання від 19.10.2015 - 162 082,08 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 22.10.2015 № 2073 (а.с. 34). Доказів про сплату більшої суми суду не подано.

Враховуючи вищевикладене та проведену відповідачем часткову оплату виконаних робіт в загальній сумі 162 082,08 грн. за договором № 214-15 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 24.08.2015, залишок заборгованості відповідача за виконані роботи становить 18 009,12 грн. Проти розрахунку основного боргу відповідач не заперечив.

Позивач направляв відповідачу претензію № 214/01-13 від 23.03.2018 (а.с.28-29), яка отримана 29.03.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 30), в якій просив терміново сплатити борг, що складає 18 009,12 грн., відповіді на яку не отримав, з чого і виник спір.

Пункт 1.3. Договору між сторонами про оплату робіт за рахунок коштів Замовника свідчить лише про вказівку на джерела фінансування договору, а не вказівку на іншу особу, що повинна провести оплату по договору на користь позивача замість відповідача.

Договір від 24.08.2015 укладено між сторонами справи, які повинні особисто виконати свої зобов"язання за цим договором і за змістом ЦК України на третю особу можуть покладатися лише якісь права за договором, але не обов"язки (ст. 636 ЦК).

Непроведення відповідачем чи його замовниками державної комплексної експертизи документації не може відтерміновувати на невизначений строк обов'язок відповідача щодо оплати робіт перед позивачем, оскільки проходження експертизи не є складовою робіт що їх виконує позивач за Договором, що підтверджується протоколом узгодження договірної ціни з технічним завданням (а.с. 16, 17).

Генпроектувальник- відповідач за умовами п. 2.3. Договору має право лише затримати оплату робіт, виконаних позивачем із недоліками, до їх повного усунення. Доказів про допущення позивачем таких недоліків відповідачем у справу не подано.

Договором від 24.08.2015 у п. 8.3. передбачено, що зміни та доповнення вносяться до договору за додатковою угодою.

Тому суд констатує, що умова акту здачі-приймання науково-технічної продукції від 19.10.2015 (а.с. 23) про те, що залишок коштів в обсязі 10% від вартості етапу робіт будуть перераховані позивачу лише після отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи, не є належною зміною умов договору між сторонами та не надає права відповідачу затримувати платіж, посилаючись ніби як на узгоджену сторонами умову договору.

Позивач зауважив, що очікував від відповідача сплати спірних коштів в межах трирічного строку позовної давності, однак відповідач за весь цей період зі свого боку не вжив жодних заходів для завершення розрахунків по договору від 24.08.2015.

Строк виконання зобов'язання по оплаті виконаних робіт на час розгляду справи для відповідача є таким, що настав, доказів повної сплати боргу за виконані роботи у справу не подано, права позивача є порушеними з боку відповідача, а тому до примусового стягнення з відповідача належить 18 009,12 грн. залишку боргу по договору № 214-15 від 24.08.2015.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно положень ЦК України боржник не звільняється від виконання зобов'язання через не проведення з ним розрахунків його контрагентами.

Позивач також просить стягнути з відповідача 6 941,01 грн. як інфляційні втрати та 1 600,10 грн. як 3% річних із простроченої суми боргу до сплати.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, у випадку прострочення грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора повинен сплатити інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних із простроченої суми, якщо більший розмір процентів не встановлено договором.

Відповідно до п. 5.1. Договору від 24.08.2015 за невиконання або належне виконання зобов'язань по цьому договору Субпроектувальник і Генпроектувальник несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

За розрахунками позивача (а.с. 31--33), за період з 26.10.2015 по 11.10.2018 загальна сума інфляційних втрат на суму несплаченого боргу у відповідача складає 6 941,01 грн., а 3% річних - 1 600,10 грн. ( а.с. 6).

Розрахунок інфляційних витрат та 3% процентів річних зроблено вірно та у відповідності до умов договору. Розрахунок перевірено судом за програмою Ліга-закон.

Доказів проведення розрахунку за інфляційними та 3% річних відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 6 941,01 грн. інфляційних витрат та 1 600,10 грн. як 3% процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України за прострочене зобов"язання.

Доказів проведення розрахунку за позовними вимогами відповідачем у справу не подано, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 18 009,12 грн. залишку основної заборгованості, 1 600,10 грн. як 3 % річних, 6 941,01 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 214-15 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 24.08.2015.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн. повністю.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" (ідентифікаційний код 31701672, м. Черкаси, пров. ХХ Партз'їзду, 2) на користь державного підприємства "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" (ідентифікаційний код 38283024, м. Київ, просп. Червонозоряний, 51) -- 18 009,12 грн. основної заборгованості, 1 600,10 грн. як 3 % річних, 6 941,01 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 214-15 від 24.08.2015 на виконання проектно-вишукувальних робіт та 1762,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів

Повне судове рішення складено 20 січня 2019 року

Суддя Н.М. Спаських