ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"21" січня 2019 р.                               м. Ужгород                    Справа № 907/30/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., перевіривши дотримання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України у справі

за позовною заявою Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород до приватного акціонерного товариства «Берегівський кар’єр», с. Мужієво Берегівського району про стягнення суми 2.816.276,00грн., -

в с т а н о в и в:

Регіональне відділення ФДМУ по Закарпатській області звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Берегівський кар’єр», с. Мужієво Берегівського району про стягнення суми 2.816.276,00грн. вартості (збитків) від оренди державного майна, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 509, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

17.01.2019 регіональним відділенням фонду державного майна України по Закарпатській області подана позовна заява.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 1762, 00 грн. до 616 700,00 грн.).

Натомість, заявником до суду не представлено доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Заявником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до прийняття рішення по суті.

Подане клопотання мотивовано тим, що регіональне відділення є бюджетною організацією та наразі немає можливості сплатити судовий збір за розгляд даної заяви та у проекті кошторису відсутні відповідні видатки.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Жодних первинних доказів, які б вказували на скрутний фінансовий стан Фонду матеріали позовної заяви не містять.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, за відсутністю подання належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану та того факту, що майновий стан позивача дійсно перешкоджає сплаті судового збору, суд дійшов до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки самі лише посилання без доказів на підтвердження вказаних обставин, не вказують на відсутність можливості сплатити судовий збір за розгляд поданої позовної заяви.

З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч. 10 ст. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Частиною першою статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород до приватного акціонерного товариства «Берегівський кар’єр», с. Мужієво Берегівського району про стягнення суми 2.816.276,00грн. залишити без руху.

Встановити заявнику строк на усунення недоліків заяви – десять днів з дня вручення даної ухвали.

Встановити спосіб усунення недоліків заяви:

- шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 42144,14 грн.;

Ухвала набрала законної сили 21.01.2019 та не підлягає оскарженню.

Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала підписана 21.01.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ремецькі О.Ф.