ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2019 Справа № 908/95/19

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченко М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» (07442, Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, буд. 150, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТО-НАР» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Юннатів, буд. 10, ) грошової заборгованості у розмірі 9494,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява (вих. № б/н від 26.12.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТО-НАР» грошової заборгованості у розмірі 9494,37 грн. та витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2019 р. заяву про видачу судового наказу визначено для розгляду судді Мірошниченко М.В.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що між ТОВ «Рабен Україна» та Філією «Глакс» ТОВ «ТО-НАР» був укладений договір № К160/2017-01 від 19.06.2017 р. транспортно-експедиторського обслуговування. Згідно договору заявник надавав Філії «Глакс» ТОВ «ТО-НАР» транспортно-експедиторські послуги. Послуги приймаються по акту, а оплачуються на підставі виставлених рахунків. Заявник передав боржнику (Філії «Глакс») акти і рахунки за надані послуги у день їх виставлення: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 31.07.2018 р. на суму 1943,37 грн., № від 31.07.2018 р. на суму 300,00 грн., № від 31.08.2018 р. на суму 7251,00 грн. та рахунки-фактури № від 31.07.2018 р. на суму 1943,37 грн., № від 31.07.2018 р. на суму 300,00 грн., № від 31.08.2018 р. на суму 7251,00 грн. Вартість послуг, наданих згідно вказаних актів, становить 9494,37 грн. Акти Філія «Глакс» не підписала, рахунки не сплатила. Акти, згідно п.п. 6.3.1, 6.3.2 договору, заявником вважаються затвердженими за принципом мовчазної згоди, послуги прийнятими, а рахунки такими, що підлягають оплаті. Вважає заборгованість у сумі 9494,37 грн. безспірною відповідно до умов погодженого договору та такою, що підлягає стягненню з боржника.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Судовий наказ, як визначено у ст. 148 ГПК України, може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п'яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

До заяви про видачу судового наказу заявником додано, зокрема, копію договору № К160/2017-01 від 19.06.2017 р. транспортно-експедиторського обслуговування, укладеного між ТОВ «Рабен Україна» та Філією «Глакс» ТОВ «ТО-НАР». Згідно п. 3.1 цього договору, послуги надаються на підставі заявки, в якій визначаються: характеристики вантажу, інформація про вантаж, його властивості, умови його перевезення, вантажовідправник, вантажоодержувач та інші умови. Заявка є невід'ємною частиною договору. Обов'язковими документами для виконання перевезення, згідно п. 4.1.3 договору, є ТТН, яку замовник (вантажовідправник) виписує та засвідчує підписом та штампом або печаткою. Згідно п.п. 4.4.1, 6.6.1 договору надання послуги з організації перевезення вантажу завершується в момент здачі вантажу вантажоодержувачеві у пункті призначення, що підтверджується відміткою вантажоодержувача у ТТН. ТТН з відміткою вантажоодержувача про прийняття вантажу є належним та достатнім підтвердженням надання послуг по окремій заявці. Відповідно до п. 5.1 договору, вартість послуг визначена у тарифній відомості, підписаній сторонами, яка є додатком до цього договору. Згідно п. 6.1.3 акт здачі-прийняття наданих послуг і рахунок на оплату наданих послуг виписується виконавцем відповідно до погодженої замовником специфікації.

Заявником до заяви про видачу судового наказу, у порушення ст. 150 ГПК України, не додані заявки, ТТН, тарифні відомості, специфікації, які, згідно умов договору № К160/2017-01 від 19.06.2017 р., підтверджують обставини надання послуг за договором, про які вказує заявник. Не вказано про такі документи також і у заяві.

У актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), які вказані в заяві, відсутнє посилання на договір № К160/2017-01 від 19.06.2017 р., натомість міститься посилання на конкретні рахунки. У рахунках, які покладені у підставу заяви, також відсутнє посилання на договір № К160/2017-01 від 19.06.2017 р., графи рахунків «Замовлення №» не заповнені.

Відтак, вказаними в заяві актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунками не підтверджується надання послуг ТОВ «Рабен Україна» саме за договором № К160/2017-01 від 19.06.2017 р.

В акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 31.07.2018 р. зазначено про надання послуги - повернення палет, сума - 300,00 грн. При цьому, пунктами 2.2, 2.2.1 договору № К160/2017-01 зазначено, що виконавець може надавати додаткову послугу: отримувати від вантажоодержувача поворотну тару дерев'яні палети. Послуга повернення тари надається на підставі письмової заявки замовника та за умови зазначення таких додаткових відомостей у відповідній графі ТТН.

Як вказано судом вище, заявок та ТТН заявником до заяви не додано.

Крім того, у пункті 12.1 договору № К160/2017-01 від 19.06.2017 р., зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до « 31 грудня 20___року..». Тобто, договір не містить строку його (договору) дії, а заявником не доведено, що послуги за переліченими ним актами, надавалися в межах дії договору № К160/2017-01 від 19.06.2017 р.

Таким чином, із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника до боржника ТОВ «ТО-НАР» на підставі поданих документів, наявності та безспірності грошової заборгованості.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» заява (вих. № б/н від 26.12.2018 р.) про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості за договором № К160/2017-01 від 19.06.2017 р. у розмірі 9494,37 грн. подана з порушенням вимог ст. 150 ГПК України.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» у видачі судового наказу про стягнення грошової заборгованості у сумі 9494,37 грн. на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТО-НАР» грошової заборгованості у розмірі 9494,37 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 14.01.2019 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст. 256 ГПК України.

Копію даної ухвали направити заявнику та боржнику.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя Мірошниченко М.В.