УХВАЛА

м. Київ

08.01.2019Справа № 910/17631/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали

за заявою Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; )

особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову Державне підприємство «Енергоринок» (01032, м. Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; )

заінтересовані особи:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (85612, Донецька обл., Мар'їнський район, місто Курахове, ВУЛИЦЯ ЕНЕРГЕТИКІВ, будинок 34; )

2) Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ДОБРОЛЮБОВА, будинок 20; )

3) Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (03022, м. Київ, ВУЛИЦЯ КОЗАЦЬКА, будинок 120/4, ЛІТЕРА "Є"; )

4) Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ МЕЛЬНИКОВА, будинок 31; )

5) Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» (29018, Хмельницька обл., місто Хмельницький, ВУЛИЦЯ ХРАНОВСЬКОГО, будинок 11А; )

6) Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 22; )

про забезпечення позову

Представники сторін:

від заявника: Горянін А.О. - довіреність №319-19 від 22.12.2018 року;

від особи, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову: не з'явилися;

від заінтересованих осіб: не з'явилися;

вільний слухач: ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; ) про забезпечення позову.

В поданій заяві Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; ) просило суд задовольнити заяву шляхом:

1) зупинення дії рішення Ради ОРЕ, прийнятого за результатами Позачергового засідання Ради ОРЕ, яке відбулося 27.12.2018 в частині відмінити рішення Ради ОРЕ від 26,31.08.2016 протоколу №16 (п.18.1 та п.18.2) щодо змін до Додатка 2 до Договору між Членами Оптового ринку електричної енергії України (Правила Оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго»;

2) заборони ДП "Енергоринок", як Секретаріату Ради ОРЕ, вчиняти будь - які дії спрямовані на відкликання листів, якими рішення Ради ОРЕ від 26,31 серпня 2016 року про внесення змін до Додатку 2 до ДЧОРЕ в частині зміни мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" було направлено на погодження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Антимонопольного комітету України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) заборони ДП "Енергоринок", як Секретаріату Ради ОРЕ, вчиняти будь - які дії спрямовані на відкликання заяви про надання дозволу на узгодженні дії у вигляді внесення змін до додатка 2 до Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України (Правила Оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго".

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2019 року розгляд заяви призначено на 08.01.2019 року.

В судовому засіданні 08.01.2019 року представник заявника підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Розглянувши подані матеріали заяви в їх сукупності та заслухавши пояснення представника заявника, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів заяви Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі по тексту - заявник) на позачергових зборах Ради ОРЕ, які відбулися 27.12.2018 Радою ОРЕ Голосуючими директорами від AT «ДТЕК Дніпроенерго», ТОВ «ДТЕК Східенерго», ПАТ «Центренерго», AT «ДТЕК Дніпровські електромережі», ПАТ «Київенерго» та ПАТ «Хмельницькобленерго» прийняті наступні рішення:

- Відмінити рішення Ради ОРЕ від 26,31.08.2016 протоколу №16 (п.18.1 та п.18.2) щодо змін до Додатка 2 до Договору між Членами Оптового ринку електричної енергії України (Правила Оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго»;

- Повідомити АМКУ щодо відкликання заяви про надання дозволу на узгоджені дії у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» та повідомити Міненерговугілля України та НКРЕКП про відміну рішення Ради ОРЕ.

Так, Законом України «Про електроенергетику» встановлено особливості купівлі-продажу електроенергії та розрахунків за неї на Оптовому ринку електричної енергії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про електроенергетику» купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється. Оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору. Таким договором є Договір між членами Оптового ринку електричної енергії.

Відповідно до преамбули Договору між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996р. (далі по тексту - ДЧОРЕ) кожна з його сторін має дотримуватись положень договору, які поширюються на її діяльність як сторони цього договору і/або як члена оптового ринку електричної енергії України.

За приписом п.2.1 ДЧОРЕ останній визначає права, обов'язки та відповідальність членів ринку, сторін цього Договору, загальних зборів, ради оптового ринку електричної енергії та порядок вступу до або виходу з оптового ринку електричної енергії.

Пунктом 6.1. ДЧОРЕ визначено, що Рада ОРЕ виступає в ролі представника Сторін при виконанні цього Договору. До складу Ради входять 10 Голосуючих директорів, зокрема:

- 5 директорів від Виробників електроенергії;

- 5 директорів від Постачальників електроенергії (пп. 6.2.1 ДЧОРЕ).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018 прийняте без дотримання вимог ДЧОРЕ, суперечить процедурі, яка регламентована пунктом 1.1.2. Правил ОРЕ, що є додатком 2 до ДЧОРЕ та його невід'ємною частиною.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018 та заборони ДП «Енергоринок», як Секретаріату Ради ОРЕ, вчиняти будь - які дії спрямовані на відкликання заяви про надання дозволу на узгодженні дії у вигляді внесення змін до додатка 2 до Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України (Правила Оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою HKPE від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» унеможливить поновлення порушених прав та інтересів ПАТ «Донбасенерго», за захистом яких заявник має намір звернутися до суду.

Дослідивши подану заявником заяву, враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, суд дійшов висновку, що у документах, які подані заявником, наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову у даному випадку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а тому заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4 ст. 140 ГПК України).

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов'язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов'язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

На переконання суду, заявником доведено обґрунтованість його побоювань, що невжиття заявлених ним у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі пред'явлення та задоволення позову.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи наявні належні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також наведені, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення поданої Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; ) про забезпечення позову задовольнити.

2. До пред'явлення позову Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; ) про визнання недійсним рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018 року, вжити заходи щодо його забезпечення.

3. Зупинити дію рішення Ради ОРЕ, прийнятого за результатами Позачергового засідання Ради ОРЕ, яке відбулося 27.12.2018 в частині відмінити рішення Ради ОРЕ від 26,31.08.2016 протоколу №16 (п.18.1 та п.18.2) щодо змін до Додатка 2 до Договору між Членами Оптового ринку електричної енергії України (Правила Оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго».

4. Заборонити Державному підприємству «Енергоринок» (01032, м. Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ), як Секретаріату Ради ОРЕ, вчиняти будь - які дії спрямовані на відкликання листів, якими рішення Ради ОРЕ від 26,31 серпня 2016 року про внесення змін до Додатку 2 до ДЧОРЕ в частині зміни мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» було направлено на погодження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Антимонопольного комітету України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

5. Заборонити Державному підприємству «Енергоринок» (01032, м. Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ), як Секретаріату Ради ОРЕ, вчиняти будь - які дії спрямовані на відкликання заяви про надання дозволу на узгодженні дії у вигляді внесення змін до додатка 2 до Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України (Правила Оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов'янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго».

6. Дана ухвала набирає законної сили 08.01.2019 року та є виконавчим документом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», який може бути пред'явлений до примусового виконання в порядку, передбаченому зазначеним Законом протягом 3 (трьох) років з наступного дня після його прийняття до 09.01.2022 року.

7. Стягувачем за даною ухвалою є: Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; ).

8. Боржником за даною ухвалою є: Державне підприємство «Енергоринок» (01032, м. Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ).

Попередити Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 34А; ), що згідно ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом 10 (десяти) днів.

Ухвала набирає законної сили 08.01.2019 року та відповідно до ст. 256 та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М.М. Якименко

Повний текст ухвали складено та підписано 08.01.2019 року.