ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019

Справа № 904/4831/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Міська жилово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради, м. Нікополь

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 15 832, 61 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 15 832, 61 грн., з яких: 15 632 грн. 17 коп. – основного боргу, 15 грн. 42 коп. – 3% річних, 185 грн. 02 коп. – пеня.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №41BBDpz105-18 від 31.01.2018 в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2018 позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 164, 172 ГПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.11.2018 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників процесу.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує просить закрити провадження у справі в зв’язку зі сплатою боргу.

Позивач у відповіді на відзив зазначає про сплату відповідачем основного боргу та наполягає на стягненні суми пені та 3% річних.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір №41BBDpz105-18 на постачання природного (далі – Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов’язується передати у власність споживачу у 2018 році природний газ, а Споживач зобов’язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах строки та порядку, що визначені Договором

Відповідно до п. 1.2. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 4 річний плановий обсяг постачання газу до 10, 920 тис.куб.м.

Пунктом 2.2.4 Договору сторони погодили, що постачання газу здійснюється за умови підтвердження в установленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення споживача.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі (п. 2.9.3 Договору).

Відповідно до п. 4.2.1. Договору оплата вартості послуг здійснюється Споживачем не пізніше 10 числа розрахункового місяця на підставі рахунку, що надається Постачальником Споживачу не 5 числа розрахункового місяця у розмірі, що не перевищує 100 тис. грн.

На виконання умов Договору позивач протягом вересня 2018 року згідно двосторонніх актів приймання-передачі (а.с. 17) поставив відповідачу 1,325 куб.м. газу на суму 18 394 грн. 87 коп., за який відповідач розрахувався частково, у зв’язку з чим, у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 15 632 грн. 17 коп., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків. (а.с.17А).

Як убачається з матеріалів справи, після пред’явлення позову до суду, Відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 15 632 грн. 17 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 24 від 22.11.2018 року, у зв'язку з чим, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу підлягає закриттю за правилами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, зокрема, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов’язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов’язання.

Відповідно до пункту 6.2.1 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлена до стягнення сума пені у розмірі 185,02 грн. за період прострочення з 11.10.2018 року по 22.10.2018 року.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального права, Позивач вимагає стягнення суми трьох процентів річних – 15 грн. 42 коп. за загальний період прострочення з 11.10.2018 року по 22.10.2018 року (а.с. 3).

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача 185 грн. 02 коп. – пені та 15 грн. 42 коп. – 3% річних.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 15 632 грн. 17 коп. провадження у справі підлягає закриттю в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до приписів ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від результатів вирішення спору, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача, як сторону, внаслідок неправильних дій якої виник жданий спір.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 231, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 58А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка,2, ) 185 грн. 02 коп. пені, 15 грн. 42 коп. три проценти річних, 1762 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

В частині стягнення суми 15 632 грн. 17 коп. провадження у справі - закрити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.01.2019

Суддя О.В. Ліпинський