ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2019 р. Справа№ 911/210/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Дикунської С.Я.
суддів: Мальченко А.О.
Жук Г.А.

секретар судового засідання Вінницька Т.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України
на рішення Господарського суду Київської області
від 02.10.2018 (повний текст рішення складено 12.10.2018)
у справі № 911/210/18 (суддя Заєць Д.Г.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства
оборони України
про стягнення боргу
В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» (далі ПАТ «Черкасиобленерго», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України (далі - КЕВ м. Біла Церква МОУ, відповідач) про стягнення боргу в сумі 185 683,48 грн за перевищення договірної величини споживання електроенергії. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії №71 від 23.01.2006, зокрема, про перевищення відповідачем договірних обсягів споживання електричної енергії у січні 2017 та не оплату вартості цього перевищення.
Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що ним не перевищено договірної величини споживання електроенергії, а подані позивачем обсяги постачання електричної енергії не відповідають дійсності. На підтвердження зазначеного відповідачем до відзиву додано Додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії, згідно якого обсяг заявленого споживання електричної енергії на січень 2017 складає 965,0 тис. кВт/год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год., заявлений обсяг на січень 2017 без населення та населених пунктів становив 887,5 тис. кВт/год., що свідчить про не перевищення відповідачем заявлених (договірних) обсягів споживання електричної енергії.
У поданій суду першої інстанції відповіді на відзив, позивач вказував, що при візуальному огляді Додатку №1, наданого відповідачем, вбачаються відмінності шрифту, інтервалу колонок таблиці, такий документ, на думку позивача, має ознаки підробки. Крім цього, позивач вважає безпідставними посилання відповідача на п. 6.41 Правил користування електричною енергією.
Разом з цим, за висновками місцевого суду в оскаржуваному рішенні, представник відповідача в судовому засіданні першої інстанції 02.10.2018 усно визнав очікувані обсяги споживання електричної енергії, зазначені в примірнику Додатку №1 до Договору, який надано позивачем до позовної заяви. Представником відповідача підтверджено, що Додаток №1 до Договору дійсно укладено та підписано сторонами саме в редакції, наданій позивачем до позовної заяви, зокрема, погоджено очікуваний обсяг споживання електричної енергії в січні 2017 року і який становив 739,3 тис. кВт/год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год., запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії в січні 2017 року без населення та населених пунктів складав 661,8 тис. кВт/год. Таким чином, представник відповідача фактично визнав факт перевищення заявлених обсягів споживання електричної енергії у січні 2017 року.
Рішенням Господарського суду Київської області від 02.10.2018 у справі № 911/210/18 позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з КЕВ м. Біла Церква на користь ПАТ «Черкасиобленерго» 185 683,48 грн заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії та 2 785, 25 грн витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із згаданим рішенням, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог матеріального права. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції не враховано, що крім об`єктів, визначених Додатком № 1 до Договору, позивач додатково поставив електричну енергію ще на інші об`єкти, які не включено до Додатку № 1. Апелянт стверджував, що неодноразово звертав увагу суду на ці обставини та звертався до суду з клопотанням про витребування доказів та інформації щодо об`єктів, які увійшли в розрахунок, однак місцевий суд відмовив у задоволенні такого клопотання. Разом з цим, з наданого позивачем відповідачу розрахунку по точках обліку на 01.2017 вбачається, що постачання електричної енергії здійснювалось не лише на об`єкти, визначені в Додатку № 1 до Договору. Апелянт акцентував увагу на тому, що так зване перевищення споживання електричної енергії виникло внаслідок того, що позивач самостійно здійснював її постачання на об`єкти, про які сторони не домовлялися умовами укладеного Договору. На переконання апелянта, оскільки ним не допущено порушень Договору, підстав для застосування до нього санкцій за порушення немає. Крім цього, судом, на думку скаржника, проігноровано листа позивача № 4597/03010303 від 17.07.2017, відповідно до якого переплата, яку здійснив відповідач, станом на січень 2017 складала 9 781, 20 грн тощо.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав на неї відзив та стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що акт прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017, відповідно до якого відповідачем було спожито електричної енергії в кількості 810,4 тис.кВт/год., з яких населенням та населеними пунктами - 43,7 тис.кВт/год., є єдиним документом, яким сторони засвідчили дійсний обсяг спожитої енергії у січні 2017 та є підставою для нарахування відповідачу двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії тощо.
В судове засідання апеляційної інстанції 15.01.2019 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами
Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.
Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено матеріалами справи, 23.01.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Черкасиобленерго», яке змінило своє найменування на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 15.08.2011 на Публічне акціонерне товариство «Чекасиобленерго» (позивач, постачальник за договором) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Черкаси, яке змінило своє найменування на підставі Додаткової угоди від 11.11.2013 року на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква (відповідач, споживач за договором) укладено Договір про постачання електричної енергії №71 (далі Договір), за умовами п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 2.1 Договору під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).
За змістом п.п. 2.2.2, 2.3.2 Договору постачальник зобов`язаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 Договору («Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»), а споживач, свою чергу, зобов`язаний дотримуватися режиму споживання електричної енергії, згідно з умовами розділу 5 Договору та режиму роботи електроустановок.
Положеннями п. 4.2.2 Договору сторони погодили, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000кВт/год. і більше.
Розділом 5 Договору встановлено порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності.
Відповідно п. 5.1 Договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 25 грудня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»). У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік встановлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.
Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях, заявлених споживачем згідно з п.5.1 Договору обсягів (п. 5.2).
Цей Договір згідно п. 9.4 набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2006. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Відповідно до Додатку №3 до Договору про постачання електричної енергії «Порядок розрахунків», розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії та інші платежі вважається період часу з 25 числа попереднього місця до того ж числа розрахункового місяця.
В Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії «Обсяги постачання електричної енергії та потужності споживачу та субспоживачу» відповідачем заявлено обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік, а саме, заявлений обсяг становив 739,3 тис. кВт/год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год.,запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії у січні 2017 року без населення та населених пунктів складає 661,8 тис. кВт/год.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За договором енергопостачання згідно ч. 1 ст. 275 ГК України енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.
Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Матеріалами справи встановлено, що в січні 2017 відповідачем було спожито активної електричної енергії в кількості 810,4 тис. кВт/год., з яких населенням та населеними пунктами було спожито 43,7 тис. кВт/год., що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 від 30.01.2017, підписаним представниками обох сторін та скріпленим їх печатками.
Згідно вказаного акту про прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 на суму фактично використаної активної електричної енергії 1 685 439,79 грн в обсязі 810425 кВт./год. відповідачу було виставлено рахунок-фактуру №71 від 30.01.2017 про сплату 1 685 439,79 грн за спожиту електричну енергію за січень 2017.
Зазначена сума оплачена відповідачем, що підтверджується копією платіжного доручення №82 від 10.02.2017 та не заперечувалось сторонами в процесі розгляду справи.
Разом з цим, позивач зазначав, що обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за січень 2017 без населення та населених пунктів становив 766,7 тис. кВт/год., замість заявленого відповідачем обсягу без населення та населених пунктів у розмірі 661,8 тис. кВт/год., тобто на 104,9 тис. кВт/год. більше ніж визначено Додатком №1 до Договору.
Оскільки згідно п. 4.4 ПКЕЕ відповідач в січні 2017 не звертався до позивача із заявою щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії, останнім на підставі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» здійснено нарахування двократної вартості на спожиту електроенергію понад договірну величину, яка становить 185 683,48 грн та виставлено до сплати рахунок-фактуру №71 від 30.01.2017.
За змістом п. 5.1 Договору та п. 4.2 ПКЕЕ споживач до 25 грудня поточного року надає постачальникові відомості про обсяги очікуваного споживання електроенергії в наступному році з їх помісячним розподілом, що оформляються у вигляді Додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії та потужності» до Договору та є його невід`ємною частиною. У разі ненадання зазначених відомостей у встановлений Договором термін, розмір очікуваного споживання електроенергії на наступний рік установлюється постачальником електроенергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.
Як встановлено матеріалами справи, листом від 05.11.2016 №223 відповідачем було надано позивачу очікувані обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік у вигляді відомостей постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 4 арк. у 2 екземплярах. Зазначені очікувані обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік, які надані відповідачем вказаним листом, є ідентичними із відомостями, зазначеними у Додатку №1, копія якого додана до позовної заяви.
На виконання вимог ПКЕЕ сторонами підписано Додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії на 2017 рік, згідно якого запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії в січні 2017 складає 739,3 тис.кВт./год., з яких населення та населені пункти становили 77,5 тис. кВт/год. Запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії у січні 2017 року без населення та населених пунктів складає 661,8 тис. кВт/год.
Відповідно до п. 4.1 ПКЕЕ, які були чинними на момент спірних правовідносин, постачання електроенергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами.
Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору, як договірні величини (п. 4.2 ПКЕЕ).
За змістом п. 4.4 ПКЕЕ споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. При цьому, пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов`язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.
Тобто, умовами ПКЕЕ та Договору про постачання електричної енергії встановлено чіткий порядок визначення та погодження договірних величин споживання електричної енергії.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 Додатку №3 до Договору споживач протягом перших п`яти днів поточного календарного місяця здійснює, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків, повну попередню оплату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, згідно з Додатком до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» одним платежем за діючими тарифами. Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі виставлених постачальником рахунків відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ на протязі п`яти операційних днів після закінчення розрахункового періоду.
Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію згідно п. 6.11 ПКЕЕ спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.
На виконання умов Договору про постачання електричної енергії позивач здійснював поставку електроенергії, а відповідач - її споживання та сплачував рахунки за отриману і спожиту електричну енергію не в повному обсязі, зокрема ним не було оплачено виставлений позивачем рахунок на оплату нарахованої двократної вартості за спожиту електроенергію понад договірну величину на суму 185 683,48 грн.
Посилання відповідача на необхідність складання акт про порушення на підставі п. 6.41 ПКЕЕ для підтвердження понаднормового споживання електроенергії, який не було складено позивачем, вірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, адже відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформлюється акт порушень.
Контрольний огляд засобу обліку ( п. 1.2 ПКЕЕ) - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.
Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку «Правилам устройства електроустановок» (далі - ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам.
Отже, враховуючи наведені норми ПКЕЕ, акт про порушення складається виключно під час комплексу робіт з метою візуального обстеження або значення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення.
За приписами п. 6.14 ПКЕЕ перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.
Позивачем складено акт прийняття-передавання товарної продукції від 30.01.2017, який підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками, про прийняття-передавання товарної продукції за січень 2017 на суму фактично використаної активної електричної енергії в обсязі 810425 кВт.год.
Сплата споживачем енергопостачальнику двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії передбачена приписами ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», що діяла на момент спірних правовідносин, та якою передбачено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.
Посилання відповідача на не отримання ним рахунку-фактури №71 від 30.01.2017 на суму 185 683,48 грн спростовуються приписами ч. 2 Додатку №3 до Договору «Порядок розрахунків», згідно якого споживач протягом перших п`яти днів поточного календарного місяця здійснює, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків, повну попередню оплату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої в розрахунковий період, згідно з додатком до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу», одним платежем за діючими тарифами. Тобто, за загальними правилами, визначеними Договором та ПКЕЕ, оплата за Договором здійснюється споживачем на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків.
Як встановлено матеріалами справи, в обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначав, що він неодноразово звертався до позивача з листами, зокрема, №4/587 від 19.12.2017, №4/80 від 03.03.2017, №4/81 від 06.03.2017 щодо врегулювання договірних відносин та проханням переглянути нарахування за понаднормову величину споживання електричної енергії за 2016-2017, а також просив збільшити договірний обсяг споживання електричної енергії за Договором. У зазначених листах відповідач пояснив, що перевищення обсягів споживання виникає наслідок відновлення законсервованих військових будівель, збільшення кількості особового складу, проведення великого обсягу робіт по відновленню техніки та переходу на електричне опалення. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначав, що позивач на власний розсуд постачав електричну енергію, окрім об`єктів, визначених в Додатку №1 до Договору, ще й на інші об`єкти, включивши їх до акту приймання-передачі від 30.01.2017, внаслідок чого і відбулось перевищення обсягів споживання електричної енергії.
Тобто, викладені в зазначених листах обставини підтверджують, що відповідач був обізнаний про перевищення ним заявлених обсягів споживання електричної енергії, визначених Додатком №1 до Договору.
Відповідно до листа від 03.03.2017 №4/80 відповідач просив позивача також розглянути можливість проведення окремо розрахунку по військовим комісаріатам Черкаської області та виділити для цих об`єктів договірні обсяги споживання.
З приводу об`єктів, які включені до Додатку №1 до Договору, позивач зазначав, що Договір №71 від 23.01.2006 року повністю або частково не визнавався недійсним, постачання електроенергії за цим Договором на об`єкти, визначені Додатком №1, продовжується. Крім цього, Додатком №1 передбачено загальне споживання електроенергії споживачем (відповідачем), а не споживання за кількістю об`єктів, включених до Додатку. Посилання ж відповідача на закупівлю ним товарів, робіт та послуг за державні кошти не впливає на господарські відносини між сторонами, які регулюються укладеним Договором про постачання електроенергії.
В матеріалах справи також наявний лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №334/203/7-16 від 20.01.2016 щодо надання роз`яснень на звернення ПАТ «Черкасиобленерго», згідно якого договірна величина споживання електричної енергії є сумою договірних величин очікуваного споживання електричної енергії на всіх площадках вимірювання, зазначених у відповідному договорі про постачання електричної енергії. Нарахування енергопостачальником споживачу плати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії по окремим площадкам вимірювання, за умови не перевищення загальної величини споживання електричної енергії (за всіма площадками вимірювання), встановленої у договорі про постачання електричної енергії, є неправомірним.
Як зазначено судом, під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача підтвердив, що дійсно між сторонами було листування відносно змін до Договору №71 від 23.01.2006 про постачання електричної енергії, однак сторони так і не досягли згоди щодо внесення змін до Договору стосовно об`єктів, на які відбувається постачання, також не досягнуто згоди щодо збільшення обсягів споживання електричної енергії у встановленому Договором та ПКЕЕ порядку. Доказів звернення відповідача до позивача (постачальника електричної енергії) із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії не надано.
Вищезгаданий факт також не заперечувався відповідачем під час розгляду справи, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Договір про постачання електричної енергії №71 від 23.01.2006 є чинним та дійсним в редакції, яка була підписана 23.01.2006.
Відповідно до п. 3.2.1 Договору споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 Договору.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в 2017 році зміна договірних обсягів споживання електричної енергії в порядку, передбаченому розділом 5 Договору та правилами ПКЕЕ, не відбувалася, обсяги постачання відповідачеві електричної енергії на 2017 рік були надані відповідачем та в подальшому погоджені сторонами, що відображено в Додатку №1 до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».
Таким чином, враховуючи п. 6.16 ПКЕЕ, позивач правомірно виставив відповідачу рахунок №71 від 30.01.2017 за січень 2017 для оплати вартості понаддоговірної величини електроспоживання, розмір якої підтверджується наявними у справі доказами, не спростовано відповідачем.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 185 683,48 грн заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії, які позивачем доведено належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доводи відповідача (апелянта) з проводу неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом вимог матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2018 у справі № 911/210/18 без змін.
Матеріали справи № 911/210/18 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 21.01.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук