ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про самовідвід судді

18.01.2019м. ДніпроСправа № 904/184/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Привільнянське ХЗП" (Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Жданове)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім Глобал" (м. Київ)

приватного підприємства "Шевченківський мукомельний комбінат" (Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка)

про стягнення заборгованості за договором

Суддя: Татарчук В.О.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

15.01.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Привільнянське ХЗП" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім Глобал" про стягнення 578323,73грн заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019 справу № 904/184/19 передано на розгляд судді Татарчуку В.О.

17.01.2019 суддею Татарчуком В.О. подано заяву про самовідвід, яка обґрунтована наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з доданими до позову матеріалами, генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Привільнянське ХЗП" є ОСОБА_4

В той же час ОСОБА_4 є знайомим судді Татарчука В.О.

Вказана обставина може викликати сумнів у неупередженості судді Татарчука В.О., що є підставою для самовідводу.

Враховуючи наведені обставини, положення ст. ст. 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, заява судді Татарчука В.О. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Татарчука В.О. про самовідвід задовольнити.

Справу №904/738/18 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О. Татарчук