ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Справа № 915/986/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.,

без участі представників сторін, які не зявилися в засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/986/18

за позовом селянського (фермерського) господарства Вельчу,

вул. Буюклі Петра Володимировича, 56, с. Кубей, Болградський район, Одеська область, 68720;

до товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро,

вул. Ділова, 14-б, м. Київ, 03150;

про стягнення попередньої оплати за договором поставки від 17.10.2017 № ОД-6/18-Д та розірвання цього договору

В С Т А Н О В И В:

Селянське (фермерське) господарство (СФГ) Вельчу звернулося до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Імперія-Агро з позовом про:

1) стягнення з останнього, в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України, грошових коштів у сумі 704291 грн. 36 коп. попередньої оплати, з посиланням на порушення відповідачем зобовязань за укладеним між ними договором поставки від 17.10.2017 № ОД-6/18-Д, з урахуванням специфікацій №№ 1, 2 до нього, а саме, зобовязань щодо своєчасної поставки замовленого СФГ Вельчу товару;

2) розірвання вищевказаного договору поставки у порядку ч. 2 ст. 651 ЦК України у звязку з порушенням вищевказаними діями відповідача істотної умови договору поставки.

У позові також викладено вимоги про стягнення з ТОВ Імперія-Агро грошових коштів на відшкодування судових витрат з оплати позову судовим збором та з витрат на послуги адвоката.

Ухвалою від 14.09.2018 відкрито провадження в даній справі.

Від сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення судового засідання, представники не зявилися, проте від позивача до суду надійшла заява від 15.01.2019 про розгляд справи за відсутності його представника.

Ураховуючи, що представник відповідача не викликався в судове засідання, та що ТОВ Імперія-Агро не скористалося своїми правами подання відзиву на позовну заяву та участі свого представника в розгляді справи, суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами укладено договір поставки від 17.10.2017 № ОД-6/18-Д, за умовами якого ТОВ Імперія-Агро (постачальник) зобовязалося передати у власність СФГ Вельчу (покупця) продукцію виробничо-технічного призначення (товар), асортимент, кількість та ціна якого визначені у специфікаціях та/або накладних та /або рахунках-фактурах, які є невідємними частинами договору, а покупець прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, визначених договором та до нього специфікаціями (п.п. 1.1, 2.1 договору).

Оплата товару здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати, якщо інші умови не визначено у специфікаціях та/або інших додаткових угодах до договору, із застосуванням, у відповідності до ч. 2 ст. 524, ст. 533 ЦК України, при проведенні розрахунків за договором курсу долара США до гривні, встановленого на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору та/або специфікації (п.п. 3.2-3.3 договору).

Поставка товарів здійснюється на умовах та у строки, визначених у специфікаціях до договору (п.п. 4.1, 6.1 договору).

Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості (пп. 6.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018, але продовжує залишатися чинним до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (пп. 11.1 договору).

Сторонами у специфікаціях до договору погоджено поставки товару загальною вартістю 704291 грн. 36 коп. з ПДВ, а саме:

1) по специфікації № 1 від 17.10.2017 поставку у строк до 01.05.2018 насіння соняшника P64LE25 (пос.од.) у кількості 100 мішків вартістю 464000 грн. з ПДВ, зі здійсненням покупцем 100% попередньої оплати за товар до 18.10.2017 (ас. 17);

2) по специфікації № 2 від 26.03.2018 поставку у строк до 16.04.2018 Вареону 520, к.е. у кількості 270 л вартістю 240291 грн. 36 коп. з ПДВ, зі здійсненням покупцем 100% попередньої оплати за товар до 27.03.2018 (ас. 18).

На виконання умов договору та вищевказаних специфікацій СФГ Вельчу оплатило замовлений товар, зокрема, товар по специфікації № 1 згідно платіжних доручень від 20.10.2017 № 74 на суму 400000 грн. та від 27.10.2017 № 77 на суму 64000 грн., а по специфікації № 2 згідно платіжного доручення від 26.03.2018 № 161 на суму 240291 грн. 36 коп.; викладене також підтверджується виписками по рахунку позивача за загальний період 20.10.2017, 27.10.2017 та 26.03.2018 (а.с. 19-25).

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, замовлений та оплачений СФГ Вельчу товар ТОВ Імперія-Агро не пославило й досі, внаслідок чого позивач просить, зокрема, про повернення вищевказаної суми попередньої оплати.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Сторонами у договорі не встановлено іншого порядку виконання умов договору поставки, ніж визначено законодавством України, а тому у спірних правовідносинах належить застосовувати загальні положення про купівлю-продаж.

У відповідності до положень цивільного законодавства, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ГК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає доведеним, що ТОВ Імперія-Агро не виконано зобовязання щодо поставки в обумовлений договором строк попередньо оплаченого позивачем товару, а тому вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати товару в сумі 704291 грн. 36 коп. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Суд також визнає обґрунтованою вимогу позивача про розірвання договору поставки.

Так, згідно ст. 180 ГПК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Із змісту наведених вище приписів ст. 265 ГК України та ст. 712 ЦК України випливає, що однією з істотних умов договору поставки є обовязок передачі товару покупцеві у зумовлений сторонами строк.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Ураховуючи викладене, невиконання ТОВ Імперія-Агро договірного зобовязання щодо поставки в обумовлений договором строк попередньо оплаченого позивачем товару, суд визнає порушенням істотної умови договору, а тому вимога позивача про розірвання договору поставки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Отже, позов СФГ Вельчу належить задовольнити.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, на відповідача (ст. 129 ГПК України).

СФГ Вельчу при зверненні в Господарський суд Миколаївської області з позовом у даній справі, оплачено його судовим збором у загальній сумі 14439 грн. 24 коп., згідно квитанцій від 05.06.2018 № 0.0..1 на суму 1762 грн. та № 0.0..1 на суму 12677 грн. 24 коп.

Позов СФГ Вельчу містить дві позовні вимоги:

1) про стягнення попередньої оплати за договором у сумі 704291 грн. 36 коп., яка є вимогою майнового характеру, та, згідно ч. 1 та пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, мала бути оплачена судовим збором у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому заява подана, а саме, в сумі 10564 грн. 37 коп. (704291 грн. 36 коп.*1,5%);

2) про розірвання договору поставки, яка є вимогою немайнового характеру, та, згідно ч. 1 та пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, мала бути оплачена судовим збором у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому заява подана, а саме, в сумі 1762 грн.

Отже, позовні вимоги, визнані судом обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, мали бути оплачені судовим збором у сумі 12326 грн. 37 коп., і цю суму належить відшкодувати позивачу за рахунок ТОВ Імперія-Агро.

Щодо клопотання позивача про стягнення з ТОВ Імперія-Агро грошових коштів на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до такого.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України).

Витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ст. 126 ГПК України).

СФГ Вельчу просить суд про стягнення з ТОВ Імперія-Агро витрат на послуги адвоката в сумі 140858 грн. 27 коп., проте не зазначає з чого ця сума складається (витрати на професійну правничу допомогу адвоката; суми, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката).

На підтвердження судових витрат у вищевказаній сумі позивачем подано суду виписку з рахунку СФГ Вельчу за 10.05.2018 та платіжне доручення від тієї ж дати за № 219, згідно яких позивач оплатив послуги адвоката ОСОБА_1 в сумі 140858 грн. 27 коп. (а.с.26-27).

Разом із тим, позивач не подав суду інші передбачені процесуальним законодавством обовязкові докази на підтвердження понесення витрат на послуги адвоката, зокрема: договір про надання правничої допомоги; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Ураховуючи викладене, заявлена позивачем сума витрат на оплату послуг адвоката стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов селянського (фермерського) господарства Вельчу задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Імперія-Агро, вул. Ділова, 14-б, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 35472893, на користь селянського (фермерського) господарства Вельчу, вул. Буюклі Петра Володимировича, 56, с. Кубей, Болградський район, Одеська область, 68720, ідентифікаційний код 20928862, ІПН № 1, р/р 6155 в АБ Південний, МФО 328209, грошові кошти у сумі 704291 (сімсот чотири тисячі двісті девяносто одна) грн. 36 коп. попередню оплату товару, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 12326 (дванадцять тисяч триста двадцять шість) грн. 37 коп.

3. У задоволені клопотання позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до вимог статті 238 ГПК України, рішення підписано 18.01.2019 року.

Суддя С.М.Коваль.