ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
15.01.2019р. Справа № 905/2141/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Регион-Трейдинг 17, м.Славутич, Київська область
до відповідача: Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область
про стягнення 1093276,61грн.
Представники сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором №029/1897-17 від 12.07.17р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.
В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення статей 525, 526 Цивільного Кодексу України, статей 193, 218 Господарського кодексу України.
Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2141/18.
Ухвалою господарського суду від 20.11.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2141/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 11.12.18р.
11.12.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшли:
- супровідний лист з додатками №009/юр-940 від 10.12.18р. про долучення засвічених копій платіжних доручень, які підтверджують сплату заборгованості за договором поставки №029/1897-17 від 12.07.17р.;
- клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомого адвоката з додатками №009/юр-942 від 10.12.18р.;
- лист №009/юр-939 від 10.12.18р. про долучення до матеріалів справи доказів оплати заборгованості за договором поставки №029/1897-17 від 12.07.17р.
Ухвалою суду від 11.12.18р. підготовче засідання відкладено на 15.01.19р.
14.01.19р. на електронну адресу суду від позивача з накладанням електронного цифрового підпису надійшла заява б/н від 14.01.19р. про закриття провадження у справі №905/2141/18 та стягнення судових витрат з відповідача (з додатками).
У судове засідання 15.01.19р. представники сторін не зявилися; про місце, час та дату слухання справи сторони були повідомлені належним чином.
Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про закриття провадження у справі з таких підстав:
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2 ст.14 ГПК України).
У поданій заяві №б/н від 14.01.19р. позивач просить суд закрити провадження у справі №905/2141/18 у звязку із сплатою відповідачем заборгованості з основного боргу у сумі 989271,52грн., що підтверджується копією банківської виписки за період з 01.11.18р. по 30.11.18р.
Згідно п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.
Таким чином, враховуючи документальне підтвердження сплати відповідачем основної суми заборгованості в розмірі 989271,52грн. після порушення провадження у справі, предмет спору, в частині стягнення основного боргу припинив існування, в силу чого відсутній і спір в цій частині позову.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що заява про закриття провадження не суперечать інтересам позивача, суд, з урахуванням вищевказаних норм чинного законодавства, дійшов висновку про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 989271,52грн. відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.
Пунктом 1 ч.2 ст.46 ГПК України передбачено, що позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).
Відповідно до ч.2 ст.191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Згідно п.4 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Відповідно до наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 01.11.18р. адвокат ОСОБА_1 має повноваження від імені позивача відмовитись від позову.
Відмова позивача від позову не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, тому суд приймає відмову позивача від позову.
Відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч.4 ст.231 ГПК України).
Позивачем також у позовній заяві наведений попередній розрахунок суми судових витрат на винагороду адвоката в сумі 6000,00грн.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
В силу ч.1 ст.126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно положень ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У заяві про закриття провадження у справі позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн.
Відповідач у поданих до суду клопотанні №009/юр-942 від 10.12.18р. та відзиві від 03.01.19р., просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір витрат, визначений позивачем на правову допомогу, є необґрунтованим, неправомірним, завищеним та не співмірним з ціню позову, оскільки дана справа не є складною та враховуючи, що заборгованість за договором №029/1897-17 від 12.07.17р. сплачена у повному обсязі.
Дослідивши зміст, наданих позивачем документів в підтвердження витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що підставою надання послуг в акті від 06.11.18р. наданих послуг зазначено договір про надання правової допомоги від 01.11.18р., який міститься в матеріалах справи. Крім того, акт як документ, що складається за участю сторін договору, а також розрахунок наданих послуг містять опис робіт (наданих послуг), з зазначенням суми витрат та часу виконання робіт (наданих послуг) та вартістю.
Таким чином, матеріалами справи встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. пов'язані з розглядом даної справи, доведені належним чином, їх розмір є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, які прийняті позивачем за актом наданих послуг та оплачені останнім.
За таких фактичних обставин та за змістом вищенаведених норм процесуального закону на відповідача належить покласти відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. у зв'язку з розглядом даної справи.
Згідно з ч.3 ст.130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Згідно з ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Керуючись п.1 ч.2 ст.46, ч.2 ст.191, п.п.2, 4 ч.1 ст.231, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Закрити провадження у справі №905/2141/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Регион-Трейдинг 17 м.Славутич, Київська область до Приватного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область в частині стягнення заборгованості у розмірі 989271,52грн.
Дана ухвала набирає законної сили 15.01.19р. та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.
Суддя М.О. Лейба