ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2019 р. Справа№ 910/19918/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Гузієнко Я.М., довіреність № 18-0014/58867 від 05.11.18

від відповідача: Бойчун Н.Д., представник, адвокат згідно ордеру серії КВ №049543 від 11.09.18

від третьої особи: Костюченко І.В., довіреність № 27-270/19 від 04.01.19

вільний слухач: ОСОБА_5, паспорт НОМЕР_1 від 13.05.96

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2017 року (повний текст складено 14.07.2017 р.)

у справі № 910/19918/16 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Національного банку України

до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку Оберемка Романа Анатолійовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання перерахування 5 771 459,87 грн., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 липня 2017 року у справі №910/19918/16 позов задоволено. Зобов'язано ПАТ "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку Оберемка Романа Анатолійовича перерахувати на користь Національного Банку України кошти, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими та майновими поручителями) заборгованості за заставленими кредитами, згідно з договорами застави майнових прав №14/ЗМП від 07.03.2014 р., №27/ЗМП від 01.04.2014 р., №27/ЗМП-1 від 14.04.2014 р. у загальній сумі 5771459,87 грн. (т. ІІ, а.с.90-94).

ПАТ "Європейський газовий банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 року повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (т.ІІІ, а.с.8-19).

05 січня 2018 року від Національного банку України надійшли відзиви на апеляційну скаргу (т.ІІІ, а.с. 29-36, 42-49).

05 січня 2018 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу (т.ІІІ, а.с. 59-65).

26 лютого 2018 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли додаткові пояснення по справі № 910/19918/16 (т.І, а.с. 130).

26 лютого 2018 року від ПАТ "Європейський газовий банк" надійшли додаткові документи (т.ІІІ, а.с. 175, 176-190).

25 червня 2018 року був утворений Північний апеляційний господарський суд, на виконання Указу Президента "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року, згідно з яким були ліквідовані апеляційні господарські суди та утворені нові суди в апеляційних округах.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

03 жовтня 2018 року в офіційному виданні Верховної Ради України "Голос України" № 185 (6940) було розміщено повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду, згідно якого, днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду визначено з 03 жовтня 2018 року.

Актом приймання-передачі судової справи від 02 жовтня 2018 року, справу №910/19918/16 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2018 року, апеляційна скарга ПАТ "Європейський газовий банк" у справі №910/19918/16 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2018 року у зв'язку з перебування на лікарняному судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до провадження визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Сулім В.В., Хрипун О.О.

26 листопада 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Сулім В.В., Хрипун О.О.) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/19918/16, розгляд апеляційної скарги ПАТ "Європейський газовий банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2017 року у справі № 910/19918/16 призначено на 08 січня 2019 року.

28 листопада 2018 року від третьої особи надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу.

10 грудня 2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 січня 2019 року у зв'язку з перебування у відпустці судді Сулім В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для розгляду апеляційної скарги у справі №910/19918/16 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

08 січня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Європейський газовий банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2017 року у справі № 910/19918/16 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Представники ПАТ "Єврогазбанк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судовому засіданні 08 січня 2019 року надали пояснення, в яких підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник Національного банку України у судовому засіданні 08 січня 2019 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судове засідання 08 січня 2019 року представники НБУ не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 480.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

07 березня 2014 між НБУ, як кредитором (далі - позивач) та ПАТ "Європейський газовий банк" (далі - відповідач), як позичальником укладено кредитний договір № 14 (далі - кредитний договір-1), за умовами якого НБУ надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 99000000 грн. на строк з 07.03.2014 по 27.02.2015 (включно) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами згідно з умовами, визначеними договором (т.І, а.с. 32-37).

07 березня 2014, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 14, між НБУ, як заставодержателем та ПАТ "Європейський газовий банк", як заставодавцем укладено договір застави майнових прав № 14/ЗМП предметом застави за яким є майнові права за кредитними договорами, укладеними між заставодавцем і юридичними особами (боржники), перелік яких наведений у додатку № 1 до договору застави № 14/ЗМП; станом на 28.02.2014 заборгованість за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "Європейський газовий банк" і боржниками становила 450942666,62 грн. Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки, тощо (т.І, а.с. 46-50).

01 квітня 2014 року між НБУ, як кредитором (далі - позивач) та ПАТ "Європейський газовий банк" (далі - відповідач), як позичальником укладено кредитний договір № 27 (далі - кредитний договір-2), за умовами якого, з урахуванням додаткового договору № 1, НБУ надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 200000000 грн. на строк з 01.04.2014 по 25.03.2015 (включно), окремими траншами, а саме: 37200000 грн. - 01.04.2014, 37200000 грн. - 02.04.2014, 372000000 грн. - 03.04.2014, 372000000 грн. - 04.04.2014, 37200000 грн. - 07.04.2014, 14000000 грн. 14.04.2014 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами згідно з умовами, визначеними договором. Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки, тощо (т.І, а.с. 32-37, 43-44).

14 квітня 2014, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 27, між НБУ як заставодержателем та ПАТ "Європейський газовий банк", як заставодавцем укладено договір застави майнових прав № 27/ЗМП-1 предметом застави за яким є майнові права за кредитними договорами, укладеними між заставодавцем і юридичними особами (боржники), перелік яких наведений у додатку № 1 до договору застави № 27/ЗМП-1 станом на 28.02.2014 заборгованість за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "Європейський газовий банк" і боржниками становила 92110700 грн. Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки, тощо (т.І, а.с. 59-63).

Вказані договори укладено відповідно до постанов правління НБУ від 24.02.2014 №91, від 26.02.2014 №103 та від 07.03.2014 №127/БТ.

У додатках №1 сторонами визначено позичальників та кредитні договори, майнові права відповідача за якими передано у заставу відповідно до договорів застави (т.І, а.с. 56/зворот-57, 63/зворот).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014р. №424 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014 р. прийнято рішення №57 про запровадження з 17.07.2014 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію в публічне акціонерне товариство " Європейський газовий банк", про що розміщено відповідне повідомлення на сайті фонду (т.І, а.с. 18).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.11.2014 р. №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства" Європейський газовий банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів прийнято рішення від 18.11.2014 р. №121 "Про початок процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" Ковальова В.М., про що розміщено відповідне повідомлення на сайті фонду (т.І, а.с. 19).

12 грудня 2014 року Національний банк України звернувся із заявою №06-306/23059 про кредиторські вимоги НБУ до АТ "Єврогазбанк", в якій зазначено про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договорами від 07.03.2014 №14, від 01.04.2014 №27, від 03.09.2014 №71-к та викладено прохання внести вказані вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів (т.І, а.с. 20).

23 квітня 2015 року позивачу від відповідача надійшов лист від 15.04.2015 р. за вих. №119-16-20, у якому зазначено про акцептування кредиторської вимоги позивача у розмірі 286919650,88 грн., яку віднесено до сьомої черги задоволення вимог кредиторів (т.І, а.с. 21).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.02.2015 р. затверджено результати інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси, про що розміщено оголошення на офіційному сайті Фонду (т.І, а.с. 30).

На підставі п.2 ч.5 ст.12, ч.1 ст. 35, ч.5 ст.44, ч.3 ст.48 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 02.11.2015 р. №197 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" на 2 роки до 17.11.2017 р. включно та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Єврогазбанк", визначені Законом, зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-51 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемку Роману Анатолійовичу до 17.11.2017 р. включно, про що розміщено оголошення на офіційному сайті Фонду (т.І, а.с. 31).

Позивач звернувся до відповідача з електронним повідомленням від 02.09.2016 №12-0004/74053 "Про перерахування коштів", у якому зазначав про наявність інформації щодо того, що відповідачу за період з початку введення тимчасової адміністрації і по 01.08.2016 надійшло 6910158,53 грн. в рахунок погашення заборгованості за заставленими кредитами. Враховуючи викладене позивач вимагав перерахувати йому зазначені кошти, які надійшли відповідачу в погашення заборгованості за заставленими кредитами (т.ІІ, а.с. 55).

У відповідь на вказане повідомлення, відповідач листом від 07.09.2016 №2032 відмовив у задоволенні викладеної у електронному повідомленні вимоги з посиланням на ст.ст. 23, 32 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та те, що факт укладення договору застави не свідчить про те, що заставодержатель скористався своїм правом задоволення забезпечених вимог за рахунок предмету застави, а також з зазначав про відсутність підстав для перерахування грошових коштів оскільки права на кошти, які надійшли від реалізації предметів іпотеки не зареєстровані в реєстрі обтяжень рухомого майна, що свідчить про відсутність у позивача пріоритету обтяження та відповідно необхідності перерахування йому всієї суми коштів до моменту з'ясування переліку інших обтяжувачів, які мають приорітет; також відповідач зазначив, що кошти, які надійшли на погашення заборгованості не були окремим предметом застави перед позивачем та надійшли до банку не від боржника за кредитним договором, а від ДВС внаслідок реалізації предмету іпотеки, належного майновому поручителю. Також відповідач зазначає, що перерахування таких коштів всупереч встановленій законом черговості суперечить законодавству (т.ІІ, а.с. 56-57).

Позовні вимоги з посиланням на п. 1.30 глави 1 розділу III та пункту 2.21 глави 2 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку від 05.07.2012 р. № 2 (зі змінами), ст.ст. 610, 1054 ЦК України, статті 20 Закону України "Про заставу", статей 1, 46, 50, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", статті 7 Закону України "Про Національний банк України" обґрунтовані тим, що Банком не здійснено перерахування на користь НБУ коштів, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими майновими поручителями) заборгованості за заставленими кредитами згідно з договорами застави майнових прав розрахованої станом на 17.10.2016 року, що є порушенням прав та інтересів НБУ як кредитора та регулятора.

У апеляційній скарзі відповідач, разом з доводами аналогічними до вказаних у відзиві на позов, зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи. Апелянт зазначає про неможливість врахування інформації про реєстри укладених кредитних договорів з юридичними особами, що пропонуються у забезпечення НБУ (пул кредитів) у якості додатків до договорів застави та те, що вказані договори є неукладеними з огляду на відсутність предмету застави. Кошти у розмірі 5 771 459,87 грн., які просить НБУ перерахувати не були окремим предметом застави перед НБУ та надійшли до Банку не від боржників за кредитними договорами, укладеними з Банком, у зв'язку з чим такі кошти не могли бути предметом застави НБУ. Апелянт зазначає, що НБУ не намагався звернути стягнення па права вимоги за кредитними договорами у порядку, передбаченому умовами договорів застави та Законами України "Про заставу" та "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відсутність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстрованого обтяження коштів, які надійшли від реалізації предметів іпотеки, на думку апелянта свідчить про те, що позивач не володіє пріоритетом обтяження, тому вважає, що у Банку відсутні підстави для перерахування НБУ суми отриманих коштів до з'ясування переліку інших обтяжувачів, які мають пріоритет обтяження. Також, апелянт зазначає, що задоволення позовних вимог про перерахування коштів призведе до порушення черговості та прав інших кредиторів Банку. Також апелянт зазначає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку не є належним Відповідачем по справі в силу вимог статей 1. 21 ГПК України.

Третя особа, у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях до неї, зазначає доводи аналогічні до викладених у апеляційній скарзі.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги у відзиві на неї позивач зазначає, що в Договорах застави майнових справ сторони визначили опис предмета застави у довільній формі з вказівкою на вид заставленого майно, що відповідає положенням ч. 2 ст. 1 Закону України "Про заставу".

Позивач також заперечує доводи відповідача про необхідність здійснення погашення його вимог у порядку черговості та за погодженням з Виконавчою дирекцією Фонду з посиланням на те, що відповідач зобов'язаний перерахувати кошти, що надійшли від боржників в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, майнові права за якими знаходяться в заставі Національного банку, на рахунок Позивача після затвердження Виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси. Також, з посиланням на ч.ч. 1, 2 ст. 47 та ч.ч. 1, 3 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач заперечує доводи відповідача щодо пред'явлення позову до неналежного відповідача.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, заставою.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 12 Закону України "Про заставу" опис предмета застави в договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).

Предметом Договору застави є майнові права за кредитними договорами, укладеними між АТ "Єврогазбанк" і юридичними особами (боржниками), зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки, тощо.

Крім того, відповідно до п. 17 Положення про надання Національним банком України кредитів банкам України для збереження їх ліквідності, затвердженого постановою Правління НБУ від 24.02.2014 № 91, яке було чинним станом на дату укладення Договору застави, банк для отримання кредиту для збереження ліквідності банку має подати до НБУ, зокрема, реєстр укладених банком, кредитних договорів з юридичними та фізичними особами, що пропонуються в убезпечення НБУ (пул кредитів), форма якого наведена в додатку до цього Положення, якою передбачено підписання вказаного реєстру Головою правління банку.

Реєстри укладених банком-позичальником кредитних договорів з юридичними та фізичними особами, що пропонуються у забезпечення НБУ, наведені у додатках до Договорів застави, підписано Головою правління АТ "Єврогазбанк" та скріплено печаткою банку.

Крім того, у п. 6.9 Договорів застави зазначено, що сторони цього договору погодили, що з укладанням цих договорів сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору.

Отже сторонами погоджено предмет застави, а доводи апелянта, наведені в обґрунтування неукладеності договорів застави є безпідставними.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014р. №424 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014 р. прийнято рішення №57 про запровадження з 17.07.2014 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію в публічне акціонерне товариство " Європейський газовий банк", про що розміщено відповідне повідомлення на сайті фонду (т.І, а.с. 18).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.11.2014 р. №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства" Європейський газовий банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів прийнято рішення від 18.11.2014 р. №121 "Про початок процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію АТ "Єврогазбанк " Ковальова В.М., про що розміщено відповідне повідомлення на сайті фонду (т.І, а.с. 19).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення позивача з даним позовом до суду) тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.

Згідно вимог ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - в редакції, чинній на початок ліквідації відповідача) протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду в т.ч.: 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у т.ч. кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов'язковому зберіганню; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом; повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов'язань перед банком). Фонд може здійснювати інші повноваження, що є необхідні для завершення процедури ліквідації банку.

Приписами ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено повноваження уповноваженої особи Фонду, яка з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Викладене свідчить про безпідставність доводів відповідача щодо невірного визначення позивачем вимог про "Зобов'язання ПАТ "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку Оберемка Романа Анатолійовича перерахувати на користь Національного Банку України кошти, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими та майновими поручителями) заборгованості за заставленими кредитами".

При цьому, враховуючи станом на момент пред'явлення позову та прийняття оскаржуваного рішення від 06.07.2017 р. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" був Оберемко Р.А. посилання відповідача в процесі перегляду даної справи в апеляційному порядку на рішення виконавчої дирекції Фонду від 19.04.2018 року № 1136 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджував, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Єврогазбанк" повинна була позачергово перерахувати кошти, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими та майновими поручителями) заборгованості за заставленими кредитами згідно з Договорами застави, чого останнім всупереч положень ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", п. 2.21 глави 2 розділу V Положення здійснено не було.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем (здійсненням правочинів за участі банку) предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", положення якої кореспондуються з п. 6.14 глави 6 розділу V Положення, майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

Отже кредитор, вимоги якого забезпечені заставою, наділений правом в позачерговому порядку задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна у порядку, встановленому законодавством або договором застави.

Згідно п. 2.21 глави 2 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 р. № 2 (далі - Положення) уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов'язана обліковувати на окремому аналітичному рахунку кошти (крім коштів у якості відшкодування витрат Фонду на утримання та продаж заставленого майна банку, розрахованих відповідно до нормативно-правових актів Фонду), що надійшли від в т.ч.: погашення заборгованості за кредитами банку, майнові права за якими передано в заставу. Такі кошти перераховуються уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку в рахунок погашення зобов'язань банку за кредитами після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси.

Таким чином, починаючи з моменту прийняття НБУ рішення про ліквідацію банку, в уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку виникає обов'язок обліковувати на окремому аналітичному рахунку кошти, що надійшли, зокрема, від погашення заборгованості за кредитами банку, майнові права за якими передано в заставу НБУ.

Отже, відповідно до вимог зазначених нормативно-правових актів, заставлене майно банку (позичальника) та кошти, отримані від позичальників, права вимоги за кредитами яких перебувають у заставі Національного банку після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси - повинні бути перераховані Національному банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.02.2015 р. затверджено результати інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси, про що розміщено оголошення на офіційному сайті Фонду (т.І, а.с. 30).

При цьому ані фондом, ані відповідачем не заперечується, що кошти, які позивач просить відповідача просить перерахувати надійшли саме в рахунок погашення заборгованості за заставними кредитами.

Більш того, умовами пунктів 1.1. Договорів застави визначено, що предметом застави за ними є майнові права за кредитними договорами, укладеними між заставодавцем і юридичними особами (боржники). Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки, тощо.

Крім того, за змістом ст. 2 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" для цілей цього Закону наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: боржник - особа, яка має виконати на користь обтяжувача забезпечене обтяженням зобов'язання, або майновий поручитель за таким зобов'язанням.

Пунктом 4.4 Договорів застави визначено, що заставодержатель разом зі зверненням стягненні на Предмет застави, може використовувати інші передбачені, законодавством України способи захисту своїх прав за Кредитним договором.

Таким чином, положення договору не містять виключного переліку способів захисту прав заставодержателя, у випадку порушення заставодавцем забезпечених зобов'язань та передбачають можливість захисту прав заставодавця за кредитним договором іншими визначеними законодавством України способами.

За змістом ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в т.ч.: 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Згідно статті 52 Закону України "Про заставу", якщо боржник заставодавця до виконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, виконає своє зобов'язання, все, одержане при цьому заставодавцем, стає предметом застави, про що заставодавець зобов'язаний негайно повідомити заставодержателя. При одержанні від свого боржника в рахунок виконання зобов'язання грошових сум заставодавець зобов'язаний за вимогою заставодержателя перерахувати відповідні суми в рахунок виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, якщо інше не встановлено договором застави.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач звертався до відповідача з електронним повідомленням від 02.09.2016 №12-0004/74053 "Про перерахування коштів", у якому зазначав про наявність інформації щодо того, що відповідачу за період з початку введення тимчасової адміністрації і по 01.08.2016 надійшло 6910158,53 грн. в рахунок погашення заборгованості за заставленими кредитами та вимагав перерахувати йому зазначені кошти, які надійшли відповідачу в погашення заборгованості за заставленими кредитами (т.ІІ, а.с. 55).

Натомість відповідач відмовив у задоволенні вказаної вимоги та при цьому не обґрунтував того, що у будь-якої іншої особи крім позивача є пріоритет обтяження на відповідні грошові кошти. Доказів вчинення уповноваженою особою на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" дій щодо перерахування коштів, які надійшли в рахунок погашення заборгованості за заставними кредитами - матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що всі кошти, що надійшли в погашення зобов'язань за кредитними договорами, права вимоги за якими передані в заставу НБУ, в силу ч. 1 ст. 52 Закону України "Про заставу" є предметом застави, який забезпечує виконання зобов'язань банку (позичальника) за кредитним договором.

Нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що у випадку, якщо Фонд гарантування не самостійно виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час ліквідації банку, а призначає уповноважену особу на здійснення ліквідації банку, якій делеговано Фондом гарантування відповідні повноваження, сама така Уповноважена особа Фонду наділена компетенцією вчиняти дії із задоволення вимог кредиторів, в тому числі, але не обмежуючись цим, здійснювати перерахування в позачерговому порядку коштів на користь кредитора, вимоги якого забезпечені заставою.

Викладене свідчить про наявність в діях Уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Єврогазбанк" порушень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з огляду на що позовні вимоги Національного банку України щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Єврогазбанк" перерахувати кошти на користь Національного банку України важаються судом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду міста Києва 06 липня 2017 року у справі № 910/19918/16 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2017 року у справі №910/19918/16 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2017 року у справі №910/19918/16 залишити без задоволення

2. Рішення Господарського суду міста Києва 06 липня 2017 року у справі №910/19918/16 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк".

4. Справу №910/19918/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту - 14.01.2019 р.