ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. Справа№ 5011-57/12767-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «БТА Банк»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.11.2014

у справі № 5011-57/12767-2012 (суддя: Спичак О.М., судді: Смирнова Ю.М., Чеберяк П.П.)

за позовом Акціонерного товариства «БТА Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Метрика»;

2. Приватна компанія у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Генді Ассетс Лімітед» (Hendy Assets Limited);

3. ОСОБА_3;

про звернення стягнення на заставлене майно, визнання припиненим права власності, визнання припиненим права учасника та визнання права учасника

за відсутності представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року Акціонерне товариство «БТА Банк» (надалі - АТ «БТА Банк», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» (надалі - ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент», відповідач) про:

- звернення стягнення на заставлені корпоративні права - частку, що складає 99,99 відсотків розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Метрика» (надалі - ТОВ «Компанія «Метрика», третя особа-1), що належить відповідачеві шляхом передачі вказаних корпоративних прав на користь позивача в рахунок часткового, в розмірі вартості вказаної долі, погашення заборгованості Приватної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Генді Асетс Лімітед» (Hendy Assets Limited) (надалі - ТОВ «Генді Асетс Лімітед», третя особа-2) згідно Генерального кредитного договору №2000/07/8 від 08.02.2007 перед АТ «БТА Банк»;

- визнання припиненим права власності ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» на частку, що складає 99,99 відсотків статутного капіталу ТОВ «Компанія «Метрика»;

- визнання за АТ «БТА Банк» права власності на частку, що складає 99,99 відсотків статутного капіталу ТОВ «Компанія «Метрика»;

- визнання припиненими права учасника ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» в ТОВ «Компанія «Метрика»;

- визнання за АТ «БТА Банк» права учасника в ТОВ «Компанія «Метрика» з часткою, що складає 99,99 відсотків статутного капіталу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2012 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Компанія «Метрика», ТОВ «Генді Асетс Лімітед» (уповноважений представник Жекебаєв Асаналі) та ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, третя особа-3).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.11.2014 провадження у справі № 5011-57/12767-2012 припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в редакції, чинній до 15.12.2017, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Припиняючи провадження у справі, суд виходив з того, що у зв'язку з укладенням правочину щодо передачі корпоративних прав в статутному капіталі ТОВ «Компанія «Метрика» на момент прийняття оскаржуваної ухвали єдиним учасником та власником корпоративних прав вказаного товариства є ОСОБА_3, який має бути належним відповідачем у даній справі; у зв'язку з тим, що спір у даній справі не є корпоративним, оскільки предмет позовних вимог не пов'язаний зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, суд дійшов висновку про неможливість подальшого розгляду даної справи з огляду на те, що власником корпоративних прав ТОВ «Компанія «Метрика» є фізична особа - ОСОБА_3, який повинен бути залучений в якості відповідача, однак, у такому випадку даний спір не може бути підвідомчим господарським судам.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, АТ «БТА Банк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм процесуального права, що полягає в неправильному застосуванні положень п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), а також неврахуванням судом правозастосовної практики, визначеної Пленумом Верховного Суду України.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт наголошував на тому, що однією із вимог у даному спорі є вимога про визнання за позивачем права учасника товариства, у зв'язку з чим даний спір є корпоративним спором; Верховний Суд України допускає можливість суб'єктного складу у спорі за межами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, проте з урахуванням положень ст. 1 ГПК України та наявності спору щодо корпоративних прав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 порушено апеляційне провадження по справі № 5011-57/12767-2012 та призначено її розгляд на 15.12.2014.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 зупинено апеляційне провадження у справі № 5011-57/12767-2012 до вирішення Солом'янським районним судом міста Києва справи №760/20310/14-ц (провадження № 2/760/7309/14) про визнання недійсною угоди щодо відчуження корпоративних прав в статутному капіталі, зобов'язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

21.05.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Солом'янського районного суду міста Києва надійшла відповідь на запит, в якій повідомлено про результати розгляду справи № 760/20310/14-ц. Цього ж дня від відповідача надійшов лист, в якому повідомляється, що причина, яка зумовила зупинення, відпала.

У зв'язку з розпочатою процедурою ліквідації та припиненням здійснення правосуддя Київським апеляційним господарським судом матеріали справи було передано до новоутвореного Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 апеляційну скаргу АТ «БТА Банк» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 апеляційну скаргу АТ «БТА Банк» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.11.2014 у справі № 5011-57/12767-2012 прийнято до провадження Північним апеляційним господарським судом, поновлено апеляційне провадження у даній справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.01.2019, встановлено відповідачеві та третім особам строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

У судове засідання 10.01.2019 учасники справи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що учасники справи не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

10.01.2019 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.11.2004 між АТ «БТА Банк» (у тексті договору - кредитор) та ТОВ «Генді Асетс Лімітед» (у тексті договору - позичальник) було укладено Генеральний кредитний договір №2000/04/95, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 12 600 000,00 доларів США з кінцевою датою погашення 29.11.2007.

Додатковою угодою № 1 від 05.09.2005 кінцевий термін погашення кредиту було продовжено до 29.11.2008 та встановлено ліміт кредитування в сумі 30 000 000,00 доларів США.

08.08.2005 між АТ «БТА Банк» та ТОВ «Генді Асетс Лімітед» було укладено договір №2000/05/302/191 про спеціальне акредитивне обслуговування, згідно з п. 1.1. якого позивачем було відкрито безвідкличний резервний акредитив на суму в розмірі 15 000 000,00 доларів США.

07.02.2006 між позивачем та позичальником було укладено кредитний договір №2000/06/100/165, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 18 500 000,00 доларів США.

30.06.2006 між позивачем та позичальником було укладено кредитний договір №2000/06/100/1255 відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 13 310 518,33 доларів США.

30.06.2006 між позивачем та позичальником було укладено кредитний договір № 2000/06/100/1252 відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 13 310 518,33 доларів США.

08.02.2007 між позивачем та позичальником було укладено генеральний кредитний договір № 2000/07/8, згідно з яким позичальнику встановлено ліміт кредитування в розмірі 101 280 000,00 доларів США строком погашення до 01.11.2011.

10.02.2007 між АТ «БТА Банк» та ТОВ «Генді Асетс Лімітед» було укладено Додаткову угоду №21, відповідно до якої сторони дійшли згоди вважати кредитні договори №2000/06/100/165, №2000/06/100/1252, №2000/05/302/191 (пункт 1 додаткової угоди №1) такими, що укладенні в рамках генерального кредитного договору № 2000/07/8 від 07.02.2007.

Також в рамках Генерального договору № 2000/07/8 укладені наступні кредитні договори та додаткові угоди до них:

- Кредитний договір № 2000/07/100/279 від 09.02.2007 на суму кредитної лінії в 35 660 000,00 доларів США, під 14% річних, терміном погашення до 01.01.2011;

- Кредитний договір № 2000/07/100/282 від 09.02.2007 на суму 6 000 000,00 доларів США, під 14% річних, терміном погашення до 01.01.2009;

- Кредитний договір № 2000/07/100/284 від 09.02.2007 на суму 5 300 000,00 доларів США під 14% річних, терміном погашення до 01.01.2011;

- Договір на спеціальне акредитивне обслуговування №2000/07/302/222 від 24.12.2007 на суму 9000000,00 доларів США;

- Договір на спеціальне акредитивне обслуговування №2000/07/302/223 від 24.12.2007 на суму 11 000 000,00 грн.

24.01.2005 між АТ «БТА Банк» та ТОВ «Генді Асетс Лімітед» було укладено Договір застави №106Z, за яким предметом застави є корпоративні права - частка в розмірі 100 % відсотків статутного капіталу ТОВ «Євразія Транзит Груп», що належить ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент». Заставна вартість предмету застави складає 1 000 000,00 грн.

Відповідно до договору застави частки в статному капіталі № 106Z від 24.01.2005 в редакції додаткової угоди від 29.01.2007, вказаний договір забезпечував виконання зобов'язань ТОВ «Генді Асетс Лімітед» за договорами № 2000/06/100/165, № 2000/06/100/1255, №2000/05/302/191.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до Генерального кредитного договору №2000/07/8 від 10.02.2007, укладеної між АТ «БТА Банк» та ТОВ «Генді Асетс Лімітед», сторони дійшли згоди, що кредитні договори №2000/06/100/165 від 07.02.2006, № 2000/06/100/1255 від 30.06.2006, №2000/05/302/191 від 08.09.2005 є укладеними в межах Генерального кредитного договору № 2000/07/8 від 10.02.2007.

Як встановлено місцевим господарським судом, зазначене обтяження було зареєстровано в реєстрі обтяжень рухомого майна.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 14028100 від 12.06.2012 вбачається, що ТОВ «Євразія Транзит Груп» було перереєстровано в ЗАТ «Метрика», а згодом - в ТОВ «Компанія «Метрика».

Учасниками ТОВ «Компанія «Метрика» були ОСОБА_3 з часткою в розмірі 0,01 %, що становить 2 817,00 грн, та ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» з часткою в статутному капіталі, що складає 99,99 % - 28 167 193,00 грн. Загальний розмір статутного капіталу ТОВ «Компанія «Метрика» складає 28 170 010,00 грн.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Генді Асетс Лімітед» Генерального кредитного договору № 2000/07/8 від 10.02.2007 в частині неповернення кредитних коштів, у вересні 2012 року АТ «БТА Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з даним позовом до ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент», яке на момент звернення до суду було учасником ТОВ «Компанія Метрика», з часткою в статутному капіталі, що складає 99,99 %.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2012 між ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» (у тексті договору - продавець) та ОСОБА_3 (у тексті договору - покупець) було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ТОВ «Компанія «Метрика», за умовами якого продавець передав у власність, а покупець прийняв частку у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Метрика» у розмірі 99,99 %, що дорівнює 26 187 193 грн.

При цьому, колегією суддів враховано, що ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 27.06.2017 у справі №760/20310/14-ц (провадження № 2/760/7309/14) позовну заяву АТ «БТА Банк» до ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» та ОСОБА_3, третя особа - ТОВ «Компанія «Метрика», про визнання недійсним вищевказаного договору купівлі-продажу залишено без розгляду.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, у зв'язку з укладенням правочину щодо передачі корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Метрика», на момент постановлення оскаржуваної ухвали єдиним учасником вказаного товариства з розміром частки в статутному капталі 28 170 010,00 грн є ОСОБА_3

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком місцевого господарського суду про те, що за наведених обставин належним відповідачем у даній справі має бути фізична особа - ОСОБА_3, як єдиний учасник та власник корпоративних прав ТОВ «СіПіДжі Ассетс Менеджмент», з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися, зокрема, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, особа має право звертатись до суду за захистом саме порушених або оспорюваних своїх прав і охоронюваних законом інтересів.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, предметом спору у даній справі є звернення стягнення на заставлені корпоративні права - частку, що складає 99,99 відсотків розміру статутного капіталу ТОВ «Компанія «Метрика» (заставлене майно), що на момент звернення позивача до суду належали відповідачеві - ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент», а також похідні вимоги про визнання припиненим права власності відповідача на заставлене майно, визнання за позивачем права власності на заставлене майно, визнання припиненими права учасника ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» в ТОВ «Компанія «Метрика» та визнання такого права за АТ «БТА Банк».

Підставою позову у даній справі є невиконання позичальником умов Генерального кредитного договору № 2000/07/8 від 10.02.2007 та укладених в його рамках кредитних договорів, зобов'язання за якими були забезпечені відповідачем перед позивачем за договором застави частки в статутному капіталі № 106Z від 24.01.2005 в редакції додаткової угоди від 29.01.2007.

Таким чином, з урахуванням визначених позивачем предмету та підстав позову, колегія суддів вважає, що належним відповідачем у даній справі є ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент».

Крім того, вирішуючи клопотання представника позивача про заміну відповідача, посилаючись на те, що власником корпоративних прав ТОВ «Компанія «Метрика» є фізична особа - ОСОБА_3, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі.

Так, за приписами ч. 1 статті 24 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Як роз'яснено у п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

За таких обставин, місцевий господарський суд, припиняючи провадження у даній справі, фактично усунувся від з'ясування та дослідження правовідносин, що виникли між АТ «БТА Банк», як заставодержателем, та ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент», як заставодавцем, а вдався до аналізу суб'єктного складу учасників справи, виходячи з того, що власником корпоративних прав ТОВ «Компанія «Метрика» з 09.10.2012 є третя особа-3 - ОСОБА_3, не вирішив спір по суті щодо відповідача у справі - ТОВ «КУА «Сіпіджі Ассетс Менеджмент».

Враховуючи викладене, висновок суду щодо припинення провадження у справі без дослідження характеру правовідносин, в тому числі без оцінки правових підстав звернення позивача з відповідним позовом, з'ясування факту порушення його прав, виходячи виключно з суб'єктного складу сторін провадження, є передчасним.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що даний спір є корпоративним, а тому судом неправильно застосовано положення п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

За змістом вказаної норми, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права -це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спір у даній справі не є корпоративним, оскільки предмет позовних вимог не пов'язаний зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, тобто не підпадає під категорію спорів, визначених п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Воловік проти України» (заява №15123/03), визначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Тому, судові акти щодо відмови у розгляді тощо, які є формалізованими, не відповідають самій меті розгляду на предмет прийнятності, та фактично позбавляють доступу до суду.

З огляду на вищевикладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у господарського суду першої інстанції були правові підстави для здійснення правосуддя і розгляду справи по суті. Припинивши провадження у справі, господарський суд першої інстанції фактично ухилився від вирішення спору по суті, що суперечить вимогам ст.ст.124, 129 Конституції України.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ «БТА Банк» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №5011-57/12767-2012 прийнята з порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для припинення провадження у справі, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «БТА Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №5011-57/12767-2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі №5011-57/12767-2012 скасувати.

3. Справу №5011-57/12767-2012 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.01.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська