ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

15.01.2019

Справа № 910/387/19

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі №910/387/19,

ВСТАНОВИВ:

Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» про:

визнання недійсними повністю свідоцтва на знаки для товарів і послуг № 188998 від 25.07.2014, № 188999 від 25.07.2014, зареєстровані на ім’я Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн БеверіджТрейдінг»;

зобов’язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсними повністю Свідоцтв України № 188998 від 25.07.2014, № 188999 від 25.07.2014, які зареєстровані на ім’я Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

заборону ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» використовувати позначення «ARCTICA», «РУССКАЯ АРКТИКА», «СИБИРСКАЯ АРКТИКА», також інші позначення, які є схожими настільки, що їх можна сплутати із знаком Зафорпо Венчурс Лімітед за свідоцтвом України № 141763 відносно всіх товарів, для яких він зареєстрований, в тому числі шляхом нанесення їх на будь-який товар 33 класу МКТП, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, застосовування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

14.01.2019 до відділу діловодства суду від Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» передавати у будь-який спосіб повністю чи частково право власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 188998 від 25.07.2014, № 188999 від 25.07.2014 стосовно товарів класу 33 МКТП іншим особам, видавати ліцензії (дозволи) на використання знаків за вищезазначеними свідоцтвами, відмовлятися від зазначених свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, укладати з будь-якими особами ліцензійні договори на використання знаків для товарів і послуг за зазначеними свідоцтвами України на знаки для товарів та послуг;

заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника знаку для товарів і послуг за свідоцтвами України № 188998 від 25.07.2014, № 188999 від 25.07.2014 стосовно товарів класу 33 МКТП або ж відмови від зазначених свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, та здійснювати будь-які офіційні публікації щодо зазначених свідоцтв України на знаки для товарів і послуг.

14.01.2019 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» надійшло клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову з викликом сторін з тих підстав, що обставини, на які посилається заявник, мають бути детально досліджені у судовому засіданні.

За змістом ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг», судом не вбачаються підстави для його задоволення, з огляду на що в його задоволенні судом відмовлено.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що у разі невжиття заходів до забезпечення позову можлива зміна правовласника оспорюваних свідоцтв, передання майнових прав повністю чи частково третім особам тощо, що може утруднити виконання рішення суду та сприяти затягуванню розгляду справи, у зв’язку з чим заявник вважає, що необхідним є вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, саме лише посилання заявника на можливість утруднення чи неможливість виконання рішення у разі зміни правовласника свідоцтв, передання майнових прав повністю чи частково третім особам, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          У задоволенні заяви Зафорпо Венчурс Лімітед (Zaforpo Ventures Limited) про забезпечення позову відмовити.

2.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           Ю.В. Картавцева