ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" січня 2019 р. Справа № 903/418/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Крейбух О.Г.

судді Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Левчук І.О.

при розгляді апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Дядюся Миколи Васильовича на рішення господарського суду Волинської області від 03.10.18р. (повний текст - 12.10.2018р.) у справі №903/418/18 (суддя Костюк С.В.)

за позовом Маневицької місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі позивачів:

1) Волинської обласної державної адміністрації

2) Адміністрації Державного історико-культурного заповідника у м.Луцьку

до Фізичної особи - підприємця Дядюся Миколи Васильовича

про зобов'язання звільнити та повернути приміщення

за участю представників:

прокуратура Рівненської області: Кондратюк А.В., посвідчення №051324 від 02.11.2018р.;

позивач-1: Гаргола О.А., довіреність №7209/58/218 від12.10.2018р.;

позивач-2: Грицюк Д.П., довіреність №9/1-11 від 08.01.2019р.;

відповідач: Дядюсь М.В., паспорт НОМЕР_1 від 22.11.1995р.; представник Крутилко О.О., довіреність №б/н від 09.01.19р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018р. розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Дядюся Миколи Васильовича на рішення господарського суду Волинської області від 03.10.2018р. у справі №903/418/18 призначено "10" січня 2019р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

Представник відповідача подав клопотання про залучення експерта з питань права та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - сектору культури та туризму Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дідечівської сільської ради Ківерцівського районну Волинської області.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 10.01.2019р. прокурор заперечила проти заявлених клопотань представника відповідача щодо залучення експерта з питань права та клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Представник позивача-1 заперечив проти заявленого клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, а щодо клопотання про залучення експерта з питань права покладається на розсуд суду.

Представник позивача-2 заперечив проти заявленого клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, а щодо клопотання про залучення експерта з питань права покладається на розсуд суду.

Ухвалою від 10.01.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні до 17.01.2019р. о 10:00 год.

В судовому засіданні 17.01.2019р., колегія суддів, розглянувши зазначені клопотання, дійшла висновку про наступне.

Щодо клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Відповідач просить суд залучити до участі у справі №903/416/18 третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін: 1) на стороні позивача 1 - сектор культури та туризму Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області (45200, місто Ківерці, вулиця Незалежності, 20, телефон (03365) 2-13-34, 2-15-56, керівник - Слатініна Галина Семенівна); 2) на стороні відповідача - Дідичівську сільську раду Ківерцівського району Волинської області (45261, село Дідичі, вулиця Миру, 12, телефон (03365) 9-99-31, керівник - Романова Галина Павлівна).

Відповідно до ч.1 ст.50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що підставою залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є обґрунтоване припущення, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі.

Разом з тим, особа, яка клопоче про залучення третіх осіб, повинна обґрунтувати: 1) в яких правовідносинах (пов'язаних зі справою) вона перебуває з особою, про залучення якої клопоче, або які правовідносини за участю третьої особи виникнуть внаслідок судового рішення; 2) як рішення суду може вплинути на ці правовідносини, зокрема які права або обов'язки сторони або третьої особи виникнуть, зміняться або припиняться.

Колегія суддів вважає, що наявність у відповідача по даній справі охоронного договору №26 від 12.09.2014р., який всупереч вимогам п.3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1768 від 28.12.2001р., не погоджено з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, а також не містить істотних та інших умов оренди, визначених ст.12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст.15 Закону України «Про оренду землі», не може вважатися достатньою правовою підставою для використання ним пам'ятки архітектури та містобудування національного значення - В'їзної (Луцької) брами міських укріплень XVII сторіччя (охоронний номер об'єкта: 1026).

Крім того, згідно пункту 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», що набув чинності з 01.01.2013р., у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності.

Власником пам'ятки архітектури та містобудування національного значення, яка виступає предметом позовних вимог прокурора, є держава, а тому Дідичівська сільська рада Ківерцівського району не являється розпорядником земельної ділянки під вказаним об'єктом культурної спадщини та позбавлена можливості вирішувати питання щодо надання цієї земельної ділянки в оренду тощо.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирішення даної справи не вплине на права або обов'язки сектору культури та туризму Ківерцівської райдержадміністрацїї Волинської області та Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області щодо сторін у справі, а тому відмовляє в задоволенні клопотання скаржника про їх залучення залучення як третіх осіб.

Щодо клопотання про залучення експерта з питань права.

Апелянт просить суд залучити до участі у справі №903/418/18 експерта з питань права, що має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права, та поставити йому такі питання:

1. Чи відповідає вимогам чинного законодавства висновок господарського суду Волинської області, викладений в оскаржуваному рішенні про те, що: «Відповідно до вимог Закону України «Про Перелік пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації», Луцька брама міських укріплень XVII сторіччя (охоронний номер об'єкта: 1026), яка розташована у с.Залісоче Ківерцівського району Волинської області по вул.Луцькій, 25а, відноситься до переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» (сторінка 3), який на думку відповідача не відповідає дійсності і суперечить матеріалам справи та Переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації, затвердженому Законом України «Про Перелік пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» (витяг з якого - додаток 2 до апеляційної скарги), згідно якого місце розташування пам'ятки культурної спадщини, що не підлягає приватизації - Луцької брами міських укріплень XVII сторіччя є: смт.Олика (а не с.Залісоче) Ківерцівського району Волинської області?

2. Чи відповідає вимогам чинного законодавства висновок господарського суду Волинської області, викладений в оскаржуваному рішенні про те, що: «Постановою Ради Міністрів Української РСР №970 від 24.08.1963р. «Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятків архітектури на території Української РСР» затверджено список пам'ятників архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави. Згідно постанови Ради Міністрів Української РСР №442 від 06.09.1979р. «Про доповнення списку пам'яток містобудування і архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави», внесено відповідні зміни до списку об'єктів, затвердженого попередньою постановою №970 від 24.08.1963р., а саме, серед інших, включено до нього В'їзну (Луцьку) браму міських укріплень XVII сторіччя (охоронний номер об'єкта: 1026)» (сторінка 3), який на думку відповідача не відповідає дійсності і суперечить матеріалам справи та Переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації, затвердженому Законом України «Про Перелік пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» і постанові Ради Міністрів Української РСР від 06.09.1979р. №442 «Про доповнення списку пам'яток містобудування і архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави» (витяг з якого - додаток 3 до апеляційної скарги), адже, у майнової пам"ятки по цій справі, зовсім різні найменування та адреси, а саме у:

- Переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації, є виключно - Луцька брама міських укріплень XVII сторіччя;

- доповненнях до Списку пам'яток архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави, є виключно В'їзна (Луцька) брама міських укріплень XVII сторіччя, що знаходиться за адресою: смт.Олика Ківерцівського району Волинської області.

А, відповідно до пункту 2 Паспорта об'єкту культурної спадщини, пункту 2 Облікової картки об'єкту культурної спадщини від вересня 2015 року, Охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини від 12.09.2014р. №26, позовної заяви по цій справі, інших документів, оскаржуваного рішення суду першої інстанції, що є в матеріалах справи, В'їзна (Луцька) брама міських укріплень XVII сторіччя/Луцька брама міських укріплень XVII сторіччя, користувачем якої є відповідач, знаходиться за адресою: вулиця Луцька, 25а, село Залісоче, а не смт.Олика, Ківерцівського району Волинської області.

3. Чи вправі господарський суд апеляційної інстанції задовольняти позовну заяву (залишати в силі рішення суду першої інстанції) у цій справі без внесення Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України відповідних змін до вищевказаних: Закону України Постанови Кабінету Міністрів України, якими б було приведено у відповідність назву і фактичне місцезнаходження (адресу) майнового об"єкту по цій справі?

4. Чи мав право суд першої інстанції задовольняти позовні вимоги про звільнення та повернення відповідачем приміщення, оскільки таке судове рішення могло бути прийняте (на думку відповідача), виключно, після визнання судом Охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини від 12.09.2014р. №26 недійсним відповідно до вимог чинного законодавства?

Відповідно до ст.70 ГПК України як експерт з питань права може залучатися особа, яка має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права. Рішення про допуск до участі в справі експерта з питань права та долучення його висновку до матеріалів справи ухвалюється судом. Експерт з питань права зобов'язаний з'явитися до суду за його викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати роз'яснення. За відсутності заперечень учасників справи експерт з питань права може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Експерт з питань права має право знати мету свого виклику до суду, відмовитися від участі у судовому процесі, якщо він не володіє відповідними знаннями, а також право на оплату послуг та компенсацію витрат, пов'язаних з викликом до суду.

Згідно з ч.1 ст.108 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону, аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи (ч.2 вказаної статті).

Колегія суддів зазначає, що згідно ст.1 Закону «Про охорону культурної спадщини», пам'яткою культурної спадщини є об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, або об'єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом до вирішення питання про включення (не включення) об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Пунктом 3 Розділу X «Прикінцеві положення» цього ж Закону передбачено, що об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», визнаються пам'ятками відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до вимог Закону України «Про Перелік пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації», Луцька брама міських укріплень XVII сторіччя (охоронний номер об'єкта: 1026), яка розташована у с.Залісоче Ківерцівського району Волинської області по вул.Луцькій, 25а, відноситься до переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації.

Постановою Ради Міністрів Української РСР №970 від 24.08.1963р. «Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятників архітектури на території Української РСР» затверджено список пам'ятників архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави.

При цьому, згідно примітки до цієї ж Постанови, адреси пам'ятників визначені за адміністративним поділом Української РСР на 01.04.1963р.

Згідно постанови Ради Міністрів Української РСР №442 від 06.09.1979р. «Про доповнення списку пам'яток містобудування і архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави», внесено зміни до списку об'єктів, затвердженого попередньою постановою №970 від 24.08.1963р., а саме, серед інших, також включено до нього В'їзну (Луцьку) браму міських укріплень XVII сторіччя (охоронний номер об'єкта: 1026).

Із врахуванням вищенаведеного, пам'ятка культурної спадщини, яка використовується відповідачем, є пам'яткою архітектури та містобудування національного значення, а її місцезнаходження, згідно указаних вище постанов Ради Міністрів Української РСР, визначено за адміністративним поділом Української РСР на 01.04.1963р.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку може самостійно встановити всі обставини у справі, надати належну правову оцінку правовідносинам сторін, з огляду на що необхідності залучення до участі у справі експерта з питань права немає, відповідачем не доведено нагальної необхідності такої участі, а тому колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання.

Згідно ч.1 ст.273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що останнім днем строку розгляду апеляційної скарги є 18.01.2019р.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Критерії оцінювання розумності строку справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (справа Кучерук проти України) (заява 2570/04 рішення Страсбург 06.09.2007).

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно п.31 Рішення Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2007 року у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини однією із складових справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона має знати про всі докази чи подання, які представленні або зроблені в цілях впливу на думку суду і коментувати їх (п.п.23, 31 та 33 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії" від 20.02.1996р., п.24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" від 18.02.1997р., п.42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії").

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів для забезпечення можливості реалізації сторонами процесуальних засобів захисту своїх прав, дотримання засад рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності в судочинстві, дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду даної справи поза межами строку, встановленого ч.1 ст.273 ГПК України.

Керуючись ст.ст.50, 70, 216, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні копотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - сектору культури та туризму Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дідечівської сільської ради Ківерцівського районну Волинської області.

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про залучення експерта з питань права.

Розгляд апеляційної скарги відкласти на "29" січня 2019 р. об 11:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

Явка повноважних представників сторін в судове засідання - на розсуд сторін.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.