РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2019Справа № 910/8074/18

Суддя господарського суду міста Києва Удалова О.Г., при секретарі судового засідання Купній В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Омега»

про стягнення 22 155,42 грн.

представники учасників сторін:

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення 22 155,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «СК «Країна», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № УА151067 від 06.02.2017, внаслідок настання 20.10.2017 страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Омега», позивач направив останньому претензію з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 22 155,42 грн. у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/8074/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.07.2018.

13.07.2018 відділом автоматизованого діловодства суду був зареєстрований поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що у зв'язку з пошкодженням легкового колісного транспортного засобу, строк експлуатації якого на момент ДТП перевищує сім років, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом такого транспортного засобу з урахуванням зносу. Після отримання від позивача необхідних документів, відповідач здійснив розрахунок розміру страхового відшкодування, яке підлягає сплаті на користь позивача, та встановив, що таке відшкодування становить 12 339,63 грн. Враховуючи викладене, відповідач визнав позов в частині стягнення 12 339,63 грн.

23.07.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована подана позивачем відповідь на відзив, у якій останні вказав, що відшкодуванню на користь позивача підлягає страхова виплата в розмірі фактично понесених ним витрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2018 справу № 910/8074/18 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.08.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2018 призначено у справі № 910/8074/18 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі № 910/8074/18 зупинено на час проведення експертизи.

Відповідно до супровідного листа від 03.09.2018 № 01-16201/18 у зв'язку з призначенням судової експертизи матеріали справи № 910/8074/18 направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

27.09.2018 до господарського суду міста Києва надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19618/18-54 від 24.09.2018 з проханням здійснити попередню оплату за проведення експертизи, а також клопотання судового експерта Семенченка П.О. № 19618/15-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 02.10.2018 провадження у справі було поновлено та задоволено клопотання експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2018 зупинено провадження у справі № 910/8074/18.

Супровідним листом від 17.10.2017 за № 01-16226/18 справу № 910/8074/18 було направлено до КНДІСЕ.

22.11.2018 до господарського суду міста Києва надійшов лист КНДІСЕ № 19618/18-54 від 20.11.2018 про залишення ухвали суду від 16.08.2018 без виконання, оскільки оплата за проведення судової експертизи не надійшла, у зв'язку з чим повернуто справу № 910/8074/18.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.2018 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів з ініціативи суду, поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.12.2018, викликано представників учасників справи в підготовче засідання, взнавши їх явку обов'язковою.

У судовому засіданні 13.12.2018 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.01.2019.

29.12.2018 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 10.01.2019, представники сторін не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать підписи уповноважених представників сторін на розписці про оголошення перерви.

10.01.2019 до відділу автоматизованого діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

06.02.2017 між ПАТ «СК «Країна» (страховик) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Престиж» № УА 151067 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1.

20.10.2017 по вул. Богатирській, 30, у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду мста Києва від 06.12.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На підставі ремонтної калькуляції № 47033 від 30.10.2017 на суму 23 155,42 грн. позивачем був складений страховий акт № 49/47033/2.1.5.1 від 18.01.2018, згідно з яким розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 23 155,42 грн.

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 23 155,42 грн. на користь СТО - ПАТ «Дніпро Мотор Інвест», що підтверджується платіжним дорученням № 533 від 22.01.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «АСК «Омега» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 7336191 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу АК № 7336191 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації легкового автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача з претензією № 1073 від 01.02.2018 про відшкодування страхової виплати в сумі 23 155,42 грн., яку відповідач отримав 05.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 984, проте відповідач вказану суму позивачу не сплатив та доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що відповідач отримав вимогу позивача про сплату страхового відшкодування - 05.02.2018, отже, з урахуванням вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу страхову виплату у строк до 05.05.2018 (включно). Таким чином, на момент розгляду та вирішення даного спору по суті строк виконання відповідачем грошового обв'язку перед позивачем настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов'язання суду не надав.

Заперечуючи проти правомірності даного позову, відповідач вказував на необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування.

Щодо наведених тверджень відповідача суд зазначає, що згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом п. 1.6 вказаної Методики визначено, що строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

З договору добровільного страхування вбачається, що пошкоджений автомобіль марки HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1, випущений у 2008 році, отже, на момент ДТП (20.10.2017) строк його експлуатації перевищував сім років, відповідно, відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Судом було призначено у справі автотоварознавчу експертизу з метою встановлення наявності або відсутності підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу - автомобіля марки HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, а також встановлення коефіцієнту фізичного зносу, який підлягає застосуванню та встановлення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу вказаного транспортного засобу внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 20.10.2017.

Ухвала господарського суду міста Києва від 16.08.2018 про призначення у справі автотоварознавчої експертизи була залишена експертною установою без виконання, оскільки оплата за проведення судової експертизи від позивача не надійшла.

Відповідачем надано суду розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, що підлягає застосуванню відповідно до якого коефіцієнт становить 0,614, а вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 12 339,63 грн.

Судом встановлено, що за умовами полісу АК № 7336191 розмір франшизи становить 1 000,00 грн.

Враховуючи положення законодавства, а також відсутність у суду спеціальних знань для визначення коефіцієнту фізичного зносу, який підлягає застосуванню та встановлення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, суд, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 12 339,63 грн. (у стягненні частини страхового відшкодування в розмірі 9 815,79 грн. судом відмовлено).

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17, літ. А, ідентифікаційний код 21626809) на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А, ідентифікаційний код 20842474) суму страхового відшкодування в розмірі 12 339 (дванадцять тисяч триста тридцять дев'ять) гривень 63 копійки, судовий збір у розмірі 981 (дев'ятсот вісімдесят одна) гривня 36 копійок.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.01.2019.

Суддя О.Г. Удалова