ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Справа № 902/357/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивач- Бойко С.В.;

відповідач- Кулінський В.В.;

третя особа- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області апеляційну скаргу Відповідача-ОСОБА_4 на ухва-лу господарського суду Вінницької області від 03.10.2018р., повний текст якої складено 08.10.2018 року, у справі №902/357/18 (суддя Лабунська Т.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Імпорт»

в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Бойка С.В. м.Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Топ Оніон Сетс Б.В. (Тop Onion Sets B.V.) Нідерланди

до ОСОБА_4 с.Рижанівка Звенигородського р-ну Черкаська обл.

про стягнення 2 775 528 грн. заборгованості за договором,-

в межах справи №902/37/18

за заявою Топ Оніон Сетс Б.В. Нідерланди

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Імпорт» м.Вінниця

про банкрутство,

02.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Імпорт» в особі арбітраж-ного керуючого (ліквідатора) Бойка С.В. (надалі в тексті - Товариство) звернулося до Господарсь-кого суду Вінницької області із позовом про стягнення з ОСОБА_4 2775528 грн. заборгованості за договором поставки.(арк.справи 3-5).

Ухвалою від 03.07.2018р. суд першої інстанції відкрив провадження у справі №902/357/18, визначивши, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження в межах справи №902/37/18 про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт».(арк.справи 1-2).

За наслідками розгляду справи, ухвалою господарського суду Вінницької області від 03.10. 2018р. позов задоволено в повному обсязі. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань після отримання товару та підписання ви-даткових накладних не здійснив оплати за поставлений Позивачем товар на вищезазначену суму, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість перед Позивачем. При цьому, суд першої інстан-ції відмовив у задоволенні заяви Відповідача про застосування строку позовної давності з огляду на те, що позовна заява ТзОВ «Ніка Імпорт» в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Бойка С.В. до ОСОБА_4 про стягнення 2 775 528 грн. розглядається в межах спра-ви №902/37/18 про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт», та враховуючи, що борг є дебіторською за-боргованістю, а його стягнення дасть можливість сформувати ліквідаційну масу у справі №902/37/ 18 про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт» та уникнення можливості порушення принципу захисту інтересів кредиторів по справі про банкрутство.(арк.справи 63-66).

Не погоджуючись із ухвалою про стягнення боргу, Відповідач подав скаргу до апеляційного господарського суду, в якій зазначає, що господарський суд першої інстанції неправильно застосу-вав норми матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що суд помилково та з порушен-ням його прав не відмовив у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.(арк. справи 95-97).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2018р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Відповідача, а ухвалою від 11.01.2019р. задоволено клопо-тання Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.(арк.справи 93, 116, 117-118).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 15.01.2019р. Відповідач підтримав апеляційну скаргу та надав свої пояснення. Арбітражний керуючий (ліквідатор) Позивача Бойко С.В. запере-чив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа не забезпечила явку свого представника у призначене на 15.01.2019р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду скарги була повідомлена у встановленому порядку.(арк. справи 109-113).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Ніка Імпорт»-постачальник та ОСОБА_4-покупець уклали договір поставки товару від 02.02.2014р. №020214-2Ц (надалі в тексті - Договір), відповідно до п.1.1 якого - постачальник передає, а покупець приймає та оплачує цибулю ріпчасту насіннєву (надалі - товар) в кількості, асортименті, за цінами, в терміни, відповідно до умов Дого-вору, додатків до нього, видаткових накладних, що є невід'ємними частинами Договору.(арк.спра-ви 11).

Пунктом 2.1.1 Договору встановлено, що продавець зобов'язаний передати у власність по-купця товар відповідно до п.1.1 Договору з оформленням видаткових накладних та інших супро-відних документів.

Кількість товару, що постачається відображається сторонами у накладних, які є невід'єм-ною частиною Договору. Поставка товару здійснюється партіями, що підтверджується підписани-ми сторонами видатковими накладними, в яких зазначається кількість фактично поставленого по-купцеві товару.(пункти 3.1.3.2, 3.3 Договору).

За умовами п.4.1 Договору покупець зобов'язаний оплатити товар протягом 60 днів з дня його отримання.

Договір діє з моменту його підписання до 31.12.2014р. (п.8.2 Договору).

Договір підписано директором і ОСОБА_4 та скріплено відтиском печатки Товарист-ва.(арк.справи 11-зворот).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору Товариство передав, а ОСОБА_4 прийняв 189 тон цибулі ріпчастої насіннєвої на загальну суму 2 775 528 грн., про що свідчать підписані сторонами у справі видаткові накладні від 14.02.2014р., 22.02.2014р., 28.02.2014р., 09.03. 2014р., 12.03.2014р., 12.03.2014р., 18.03.2014р., 22.03.2014р. та 26.03.2014р.(арк.справи 12-20).

З матеріалів справи також вбачається, що 22.02.2018р. порушено справу про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт» та призначено розпорядником майна Бойка С.В.(арк.справи 21).

Крім того, матеріали справи містять клопотання ОСОБА_4 від 24.07.2018р., в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, пе-редбаченого статтею 257 ЦК України.(арк.справи 25).

Як вже зазначалося, ухвалою від 03.10.2018р. господарський суд Вінницької області в межах справи №902/37/18 про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт» задоволив позов арбітражного керуючого Бойка С.В., стягнувши з ОСОБА_4 2 775 528 грн. заборгованості по розрахунках.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Господарський договір, відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для ви-конання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Зобов'язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарсь-ких відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до зако-ну, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбаче-них цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного вико-нання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподар-ського інтересу.

Матеріалами справи стверджено, що 02.02.2014р. з моменту укладення Договору - між сто-ронами виникли відносини поставки, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під визначення, яке містять статті 265 ГК України та 712 ЦК України: коли продавець (постачальник), який здій-нює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у вла-сність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'я-заних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'я-зується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, тому в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України, Розділу 2 Договору та видаткових накладних до Договору - факт прийняття Відповідачем товару зумовлює виникнення у нього зобов'язання оплатити вартість цьо-го товару в сумі 2 775 528 грн.

Крім того, факт прийняття товару не заперечується Відповідачем у судовому засіданні апе-ляційної інстанції 15.01.2019р., а також у клопотанні від 24.07.2018р. Разом з тим, у зазначеному клопотанні Відповідач заявляє про застосування строку позовної давності, оскільки строк вико-нання зобов'язань за Договором виник у квітні 2014 року (через 60 днів з моменту поставки това-ру).

Згідно із вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

При цьому, перш ніж застосовувати позовну давність, суду слід з'ясувати чи порушене пра-во або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно поруше-ні, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних при-чин її пропущення.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України.

Дослідивши, наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов про стягнення суми боргу з Відповідача обґрунтований. А заборго-ваність виникла після спливу 60 днів з моменту отримання поставки, тобто квітня 2014 року. Од-нак, Позивач звернувся до господарського суду з позовом 02.07.2018 року, пропустивши строк по-зовної давності більше року за відсутності будь-яких поважних причин для такого пропуску.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у позовній заяві Позивач не лише не вважав пропу-щеним строк звернення до суду і не просив визнати поважною причину такого пропуску, але й піс-ля заяви Відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності - не подав такого клопотання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до вине-сення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної дав-ності, порушене право підлягає захисту.(ст.261 ЦК України).

Натомість суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про застосування позовної дав-ності, покликаючись на те, що вимога у даній справі розглядається в межах справи №902/37/18 про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт», борг є дебіторською заборгованістю, а його стягнення дасть мож-ливість сформувати ліквідаційну масу по справі №902/37/18 про банкрутство ТзОВ «Ніка Імпорт» та уникнення можливості порушення принципу захисту інтересів кредиторів по справі про банк-рутство. При цьому, суд не послався на жодну норму права, якою така відмова обгрунтована.

За наслідками дослідження матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що позов обґ-рунтований і порушене право підлягає захисту, проте у зв'язку із спливом позовної давності - у за-доволенні позову належить відмовити. Колегія суддів зауважує, що заява про застосування позов-ної давності є обов'язковою для суду, що судом першої інстанції враховано не було.

З мотивів, викладених вище, оскаржувана ухвала господарського суду Вінницької області в межах справи про банкрутство Позивача підлягає скасуванню, а позов - залишенню без задоволен-ня.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України че-рез неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідно-сті обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Крім того, враховуючи задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, відповідно до статті 129 ГПК України, з ТзОВ «Ніка Імпорт» належить стягнути на ко-ристь ОСОБА_4 1 762 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Вінницької області від 03.10.2018р. у справі №902/357/18 задоволити.

2. Ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Імпорт» (, вул.600-річчя, б.17, м.Вінниця, 21021) на користь ОСОБА_4 (ідентиф. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 1 762 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Надати доручення місцевому господарському суду про видачу відповідного наказу.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

6. Матеріали справи №902/357/18 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.