СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа № 905/2047/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: При секретарі: За участі представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (адвокат), ордер серія ХВ №000050 від 16.01.2019 на надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП 001521 від 05.01.2018, видане на підставі рішення №1 від 05.01.2018 Ради адвокатів Запорізької області, посвідчення адвоката №001521 від 05.01.2018 р. не зявився
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№553 Д/3) Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від01.06.2018 року (повний текст складено та підписано 04.06.2018 року)
у справі№905/2047/17 (суддя Курило Г. Є.)
за позовом до проТовариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м. Дружківка, Донецька область Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м. Маріуполь, Донецька область стягнення заборгованості у розмірі 2 069 736,74 грн. та 3% річних від простроченої у розмірі 26 061,04 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", м. Дружківка, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом б/н, б/д до Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №15001156 від 22.07.2015 р. у розмірі 2069736,74 грн. та нарахованих на цю заборгованість 3% річних у розмірі 26061,04 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року у справі №905/2047/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і Кзаборгованість у розмірі 2069736,74грн., 3% річних в розмірі 26061,04грн, та витрати зі сплати судового збору в сумі 31436,97 грн.

Рішення обґрунтоване тим, що матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг №15001156 від 22.07.2015 р., а саме надання передбачених договором послуг, проте, в порушення умов Договору, відповідач оплату за вказані послуги не здійснив, протягом розгляду справи доказів погашення заборгованості за договором суду не надав.

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський металургійний завод" подав на зазначене рішення до Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що господарським судом першої інстанції не надано оцінку тому, що на порушення вимог ч. 2 статті 207 Цивільного кодексу України, яка визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами), акти здачі-приймання послуг за спірним Договором підписані з боку відповідача комерційним директором ОСОБА_6, який не є повноважною особою з боку відповідача, оскільки єдиною повноважною особою останнього на підписання таких актів є виключно генеральний директор відповідача та доказів видачі довіреностей ОСОБА_6 на підписання актів позивачем не надано.

Крім цього скаржник зазначає, що на порушення вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення визнав первинними документами акти здачі-приймання послуг за спірним Договором, які не відповідають вимогам для таких документів, оскільки не містять таких обов`язкових реквізитів первинних документів як одиницю виміру господарської операції та її обсяг, а містять лише найменування наданих послуг без виділення окремо кожного виду послуг за договором, якими є послуги з вивантаження та завантаження товарно-матеріальних цінностей, зі зберігання товарно-матеріальних цінностей та охороні вагонів.

Також, скаржник зазначив про ненадання судом першої інстанції належної оцінки тим обставинам, що пунктом 5.3. Договору передбачено оплату послуг впродовж 10-ти днів з моменту підписання сторонами актів здачі приймання послуг та отримання від виконавця-позивача рахунку на оплату, в той час як жодних рахунків на оплату від позивача не надходило, що свідчить про ненастання строку виконання зобов`язання з оплати послуг та відповідно до ст. 612 Цивільнрого кодексу України-про відсутність прострочення боржника-відповідача, у зв`язку з неможливістю виконання зобов`язання внаслідок прострочення кредитора-позивача.

Зважаючи на наведене, скаржник зазначив, що оскаржуване рішення винесено з порушенням ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді судом в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 року (головуючий суддя Зубченко І. В., судді: Радіонова О. О., Чернота Л. Ф.) було поновлено апеляційне провадження у справі №905/2047/17 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м. Маріуполь, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року та призначено її до розгляду на 16.10.2018р. об 11:30 год.

Указом Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч. 1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України для справи №905/2047/17.

Указом Президента України від 28.09.2018 року № 295/2018 «Про переведення суддів» було переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлень голів новоутворених судів про початок роботи новоутворених судів.

03.10.2018 року, враховуючи Указ Президента України №295/2018 від 28.09.2018р. «Про переведення суддів», повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду було оприлюднено в газеті «Голос України» №185 (6940), а, отже, Харківський та Донецький апеляційні господарські суди припинили здійснювати правосуддя.

Приписами частини 5 та 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі Розпорядження керівника апарату суду №14 від 01.10.2018р. «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів», у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом, доручено відділу документального забезпечення та контролю здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 р. у справі 905/2047/17 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Чернота Л.Ф., судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О., що відповідає вимогам ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

16.10.2018 року супровідним листом Донецького апеляційного господарського суду на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління», м. Маріуполь, Донецька область та касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-швейцарського підприємства «МЕТАЛЕН», м. Маріуполь, Донецька область на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.2017 року у справі №905/2047/17 та на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.2017 року у зазначеній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року у справі №905/2047/17 прийнято до провадження Східного апеляційного господарського суду у складі судової колегії: ОСОБА_1 головуючий суддя, (суддя-доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О. Зупинено апеляційне провадження у справі.

У зв`язку з тим, що 11.12.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду повернулись матеріали справи №905/2047/17, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 року провадження у справі №905/2047/17 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м. Маріуполь, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року поновлено та розгляд апеляційної скарги призначено на 16.01.2019 року о 15:30 год.

У звязку із тим, що суддя член-колегії ОСОБА_7, яка входить до складу колегії суддів знаходиться у відпустці, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було доручено здійснити повторний автоматичний розподіл справи №905/2047/17, в результаті якого було сформовано склад колегії суддів (за наявності): головуючий суддя-доповідач: ОСОБА_1, судді: Зубченко І.В., Пушай В.І.

Представник позивача в судовому засіданні 16.01.2019 р. проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечував, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року у справі № 905/2047/17 законним, прийнятим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача в судове засідання 16.01.2019 р. не зявився про час та місце був повідомлений належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що в матеріалах справи наявні документи для розгляду апеляційної скарги по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників судового процесу щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановлено наступне.

22.07.2015 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» (Виконавець) та відповідачем, Публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (нині - Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод», Замовник) укладено договір про надання послуг №15001156, згідно з п.1.1. якого у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, Виконавець зобов'язується за замовленням Замовника надати послуги по вивантаженню та завантаженню товарно-матеріальних цінностей Замовника, а також, якщо виникне у Замовника необхідність- послуги зберігання ТМЦ, а Замовник зобов'язується оплатити надані послуги. Виконавець зобов'язаний забезпечити схоронність, цілісність ТМЦ Замовника та повернути їх Замовнику до підписання акту здачі-приймання наданих послуг у стані, в якому ТМЦ були передані йому Замовником. Факт повернення ТМЦ Виконавцем фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг у момент відвантаження вагону.

Здача-приймання наданих послуг оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін, згідно п.4.1 Договору.

Акти здачі-приймання наданих послуг складаються Виконавцем щотижня та надаються Замовнику для узгодження та підписання, у відповідності до п.4.2 Договору.

За умов п.5.3 Договору вартість послуг, наданих за цим договором, оплачується Замовником протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання від Виконавця рахунку на оплату.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.03.2017 р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.8.1 договору у редакції додаткової угоди №4 від 28.02.2017 до Договору).

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (пункт 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На виконання умов Договору позивачем надавались послуги по вивантаженню та завантаженню товарно-матеріальних цінностей Замовника, послуги зберігання ТМЦ та послуги по охороні вагонів, на підтвердження чого позивач надав акти здачі-приймання виконаних послуг №ГОМК0000544 від 17.01.2017 на суму 7684,06 грн., №ГОМК0000753 від 26.01.2017 на суму 16060,25 грн., №ГОМК0000754 від 26.01.2017 на суму 7287,13 грн., №ГОМК0000755 від 26.01.2017 на суму 7987,93 грн., №ГОМК0000756 від 26.01.2017 на суму 5397,88 грн., №ГОМК0000757 від 26.01.2017 на суму 7079,58 грн., №ГОМК0000758 від 26.01.2017 на суму 7047,77 грн., №ГОМК0001071 від 07.02.2017 на суму 19294,74 грн., №ГОМК0001076 від 07.02.2017 на суму 8873,26 грн., №ГОМК0001077 від 07.02.2017 на суму 10392,60 грн., №ГОМК0001078 від 07.02.2017 на суму 7072,97 грн., №ГОМК0001079 від 07.02.2017 на суму 7808,58 грн., №ГОМК0001191 від 13.02.2017 на суму 15919,26 грн., №ГОМК0001192 від 13.02.2017 на суму 18700,67 грн., №ГОМК0001193 від 13.02.2017 на суму 4678,86 грн., №ГОМК0001194 від 13.02.2017 на суму 10372,72 грн., №ГОМК0001195 від 13.02.2017 на суму 6388,30 грн., №ГОМК0001196 від 13.02.2017 на суму 7047,77 грн., №ГОМК0001197 від 13.02.2017 на суму 17011,93 грн., №ГОМК0001198 від 13.02.2017 на суму 16251,16 грн., №ГОМК0001199 від 13.02.2017 на суму 4983,32 грн., №ГОМК0001200 від 13.02.2017 на суму 10160,59 грн., №ГОМК0001201 від 13.02.2017 на суму 10689,40 грн., №ГОМК0001202 від 13.02.2017 на суму 12708,55грн, №ГОМК0001203 від 13.02.2017 на суму 1460,66 грн., №ГОМК0001204 від 13.02.2017 на суму 23658,67 грн., №ГОМК0001206 від 13.02.2017 на суму 6745,51 грн., №ГОМК0001207 від 13.02.2017 на суму 14157,94 грн., №ГОМК0001208 від 13.02.2017 на суму 18725,48 грн., №ГОМК0001209 від 13.02.2017 на суму 12047,50 грн., №ГОМК0001210 від 13.02.2017 на суму 6008,81 грн., №ГОМК0001211 від 13.02.2017 на суму 4566,13 грн., №ГОМК0001212 від 13.02.2017 на суму 3378,53 грн., №ГОМК0001213 від 13.02.2017 на суму 17165,42 грн., №ГОМК0001214 від 13.02.2017 на суму 17834,99 грн., №ГОМК0001216 від 13.02.2017 на суму 5405,84 грн., №ГОМК0001217 від 13.02.2017 на суму 8002,42 грн., №ГОМК0001218 від 13.02.2017 на суму 7648,28 грн., №ГОМК0001219 від 13.02.2017 на суму 8095,60 грн., №ГОМК0001220 від 13.02.2017 на суму 5555,69 грн., №ГОМК0001221 від 13.02.2017 на суму 4933,97 грн., №ГОМК0001222 від 13.02.2017 на суму 19497,04 грн., №ГОМК0001223 від 13.02.2017 на суму 5208,49 грн., №ГОМК0001224 від 13.02.2017 на суму 9084,40 грн., №ГОМК0001225 від 13.02.2017 на суму 17984,16 грн., №ГОМК0001226 від 13.02.2017 на суму 4061,92 грн., №ГОМК0001227 від 13.02.2017 на суму 4650,91 грн., №ГОМК0001228 від 13.02.2017 на суму 6927,73 грн., №ГОМК0001229 від 13.02.2017 на суму 5082,05 грн., №ГОМК0001231 від 13.02.2017 на суму 3533,21 грн., №ГОМК0001232 від 13.02.2017 на суму 11578,31 грн., №ГОМК0001233 від 13.02.2017 на суму 3300,00 грн., №ГОМК0001234 від 13.02.2017 на суму 779,20 грн., №ГОМК0001235 від 13.02.2017 на суму 4974,11 грн., №ГОМК0001236 від 13.02.2017 на суму 34848,00 грн., №ГОМК0001237 від 13.02.2017 на суму 5061,61 грн., №ГОМК0001230 від 13.02.2017 на суму 67,38 грн., №ГОМК0001215 від 13.02.2017 на суму 9991,27 грн., №ГОМК0001242 від 13.02.2017 на суму 8566,25 грн., №ГОМК0001243 від 13.02.2017 на суму 10408,39 грн., №ГОМК0001244 від 13.02.2017 на суму 6684,06 грн., №ГОМК0001245 від 13.02.2017 на суму 9119,46 грн., №ГОМК0001246 від 13.02.2017 на суму 5369,92 грн., №ГОМК0001249 від 13.02.2017 на суму 13003,51 грн., №ГОМК0001250 від 13.02.2017 на суму 7370,89 грн., №ГОМК0001251 від 13.02.2017 на суму 6762,83 грн., №ГОМК0001252 від 13.02.2017 на суму 6580,78 грн., №ГОМК0001257 від 13.02.2017 на суму 22769,45 грн., №ГОМК0001258 від 13.02.2017 на суму 6656,15 грн., №ГОМК0001259 від 13.02.2017 на суму 4317,18 грн., №ГОМК0001261 від 13.02.2017 на суму 3540,73 грн., №ГОМК0001263 від 13.02.2017 на суму 6500,24 грн., №ГОМК0001265 від 13.02.2017 на суму 3540,73 грн., №ГОМК0001313 від 13.02.2017 на суму 13156,80 грн., №ГОМК0001314 від 13.02.2017 на суму 9290,70 грн., №ГОМК0001315 від 13.02.2017 на суму 6078,06 грн., №ГОМК0001316 від 13.02.2017 на суму 7910,59 грн., №ГОМК0001317 від 13.02.2017 на суму 8794,24 грн., №ГОМК0001361 від 13.02.2017 на суму 9214,79 грн., №ГОМК0001362 від 13.02.2017 на суму 9220,10 грн., №ГОМК0001451 від 20.02.2017 на суму 4153,04 грн., №ГОМК0001452 від 20.02.2017 на суму 3645,71 грн., №ГОМК0001453 від 20.02.2017 на суму 3731,33 грн., №ГОМК0001454 від 20.02.2017 на суму 3826,31грн., №ГОМК0001455 від 20.02.2017 на суму 11575,60 грн., №ГОМК0001479 від 20.02.2017 на суму 19089,30 грн., №ГОМК0001480 від 20.02.2017 на суму 11388,49 грн., №ГОМК0001488 від 20.02.2017 на суму 4555,15 грн., №ГОМК0001489 від 20.02.2017 на суму 16892,18 грн., №ГОМК0001490 від 20.02.2017 на суму 16656,60 грн., №ГОМК0001491 від 20.02.2017 на суму 14685,52 грн., №ГОМК0001492 від 20.02.2017 на суму 16085,33 грн., №ГОМК0001493 від 20.02.2017 на суму 7374,98 грн., №ГОМК0001494 від 20.02.2017 на суму 9497,18 грн., №ГОМК0001495 від 20.02.2017 на суму 8106,11 грн., №ГОМК0001496 від 20.02.2017 на суму 16291,86 грн., №ГОМК0001497 від 20.02.2017 на суму 14345,36 грн., №ГОМК0001498 від 20.02.2017 на суму 17884,57 грн., №ГОМК0001499 від 20.02.2017 на суму 6957,78 грн., №ГОМК0001500 від 20.02.2017 на суму 13694,40 грн., №ГОМК0001510 від 20.02.2017 на суму 7996,97 грн., №ГОМК0001512 від 20.02.2017 на суму 8158,73 грн., №ГОМК0001513 від 20.02.2017 на суму 7615,62 грн., №ГОМК0001514 від 20.02.2017 на суму 6569,35 грн., №ГОМК0001515 від 20.02.2017 на суму 5779,28 грн., №ГОМК0001516 від 20.02.2017 на суму 11267,21 грн., №ГОМК0001517 від 20.02.2017 на суму 11371,04 грн., №ГОМК0001518 від 20.02.2017 на суму 6891,98 грн., №ГОМК0001706 від 28.02.2017 на суму 56390,40 грн., №ГОМК0001719 від 01.03.2017 на суму 15645,65 грн., №ГОМК0001720 від 01.03.2017 на суму 13652,58 грн., №ГОМК0001721 від 01.03.2017 на суму 5642,72 грн., №ГОМК1722 від 01.03.2017 на суму 6814,18 грн., №ГОМК0001723 від 01.03.2017 на суму 16460,63 грн., №ГОМК0001724 від 01.03.2017 на суму 4091,30 грн., №ГОМК0001726 від 01.03.2017 на суму 395,65 грн., №ГОМК0001730 від 01.03.2017 на суму 5263,81 грн., №ГОМК0001731 від 01.03.2017 на суму 4303,08 грн., №ГОМК0001732 від 01.03.2017 на суму 6782,42 грн., №ГОМК0001733 від 01.03.2017 на суму 3299,65 грн., №ГОМК0001734 від 01.03.2017 на суму 4091,30 грн., №ГОМК0001862 від 06.03.2017 на суму 5470,00 грн., №ГОМК0001864 від 06.03.2017 на суму 10793,20 грн., №ГОМК0001865 від 06.03.2017 на суму 8796,30 грн., №ГОМК0001867 від 06.03.2017 на суму 4744,85 грн., №ГОМК0001868 від 06.03.2017 на суму 11504,84 грн., №ГОМК0001870 від 06.03.2017 на суму 5323,49 грн., №ГОМК0001871 від 06.03.2017 на суму 4626,00 грн., №ГОМК0001872 від 06.03.2017 на суму 9852,54 грн., №ГОМК0001874 від 06.03.2017 на суму 9152,44 грн., №ГОМК0001875 від 06.03.2017 на суму 9605,71 грн., №ГОМК0001877 від 06.03.2017 на суму 9546,98 грн., №ГОМК0001908 від 09.03.2017 на суму 1248,42 грн., №ГОМК0001909 від 09.03.2017 на суму 10234,63 грн., №ГОМК0001914 від 10.03.2017 на суму 51264,00 грн., №ГОМК0002145 від 14.03.2017 на суму 7371,84 грн., №ГОМК0002146 від 14.03.2017 на суму 10972,37грн., №ГОМК0002147 від 14.03.2017 на суму 5801,14 грн., №ГОМК0002148 від 14.03.2017 на суму 7647,49грн, №ГОМК0002149 від 14.03.2017 на суму 8856,95 грн., №ГОМК0002150 від 14.03.2017 на суму 7847,11 грн., №ГОМК0002151 від 14.03.2017 на суму 4940,66 грн., №ГОМК0002152 від 14.03.2017 на суму 8464,20 грн., №ГОМК0002153 від 14.03.2017 на суму 9585,49 грн., №ГОМК0002154 від 14.03.2017 на суму 4060,33 грн., №ГОМК0002155 від 14.03.2017 на суму 7311,59 грн., №ГОМК0002156 від 14.03.2017 на суму 8190,73 грн., №ГОМК0002157 від 14.03.2017 на суму 6936,02 грн., №ГОМК0002158 від 14.03.2017 на суму 5815,79 грн., №ГОМК0002159 від 14.03.2017 на суму 11616,00 грн., №ГОМК0002160 від 14.03.2017 на суму 9432,79 грн., №ГОМК0002161 від 14.03.2017 на суму 329,32 грн., №ГОМК0002162 від 14.03.2017 на суму 334,70 грн., №ГОМК0002163 від 14.03.2017 на суму 550,20 грн., №ГОМК0002164 від 14.03.2017 на суму 5681,52 грн., №ГОМК0002165 від 14.03.2017 на суму 5011,40 грн., №ГОМК0002166 від 14.03.2017 на суму 5440,43 грн., №ГОМК0002168 від 14.03.2017 на суму 5628,17 грн., №ГОМК0002169 від 14.03.2017 на суму 8070,97грн., №ГОМК0002170 від 14.03.2017 на суму 5266,72 грн., №ГОМК0002172 від 14.03.2017 на суму 5363,64 грн., №ГОМК0002173 від 14.03.2017 на суму 54120,00 грн., №ГОМК0002174 від 14.03.2017 на суму 6772,26 грн., №ГОМК0002175 від 14.03.2017 на суму 4884,00 грн., №ГОМК0001952 від 15.03.2017 на суму 15312,00 грн., №ГОМК0002052 від 15.03.2017 на суму 25632,00 грн., №ГОМК0002435 від 31.03.2017 на суму 82022,40 грн., №ГОМК0002697 від 18.04.2017 на суму 76896,00 грн., №ГОМК0002906 від 03.05.2017 на суму 76896,00 грн., №ГОМК0003305 від 15.05.2017 на суму 76896,00 грн., №ГОМК0003505 від 31.05.2017 на суму 82022,40 грн., №ГОМК0003815 від 15.06.2017 на суму 76896,00 грн. Всього за перерахованими актами здачі-приймання виконаних послуг ТОВ «Мединський і К» надано послуг на суму 2069736,74 грн.

В актах здачі-приймання виконаних послуг є посилання на договір про надання послуг №15001156 від 22.07.2015, в них зазначено види наданих послуг, які відповідають умовам договору та їх вартість,тобто вони містять відомості щодо надання позивачем та прийняття відповідачем певних послуг певної вартості за спірним Договором.

Вищезазначені акти підписані сторонами та частково скріплені печатками підприємств без заперечень, претензій стосовно наданих послуг не складались, іншого відповідачем не доведено та не спростовувалось протягом розгляду справи.

Відповідно до статті 58-1 Господарського кодексу України в редакції викладеної в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами - підприємцями» від 23 березня 2017 року № 1982-VIII, суб'єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб'єктом господарювання печатки не є обов'язковим. Відбиток печатки не може бути обов'язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб'єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Копія документа, що подається суб'єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, вважається засвідченою у встановленому порядку, якщо на такій копії проставлено підпис уповноваженої особи такого суб'єкта господарювання або особистий підпис фізичної особи - підприємця. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування не вправі вимагати нотаріального засвідчення вірності копії документа у разі, якщо така вимога не встановлена законом.

Наявність або відсутність відбитка печатки суб'єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції правомірно прийняв вищезазначені акти як належні, допустимі, достовірні та достатні докази надання позивачем послуг відповідачу за договором №15001156 від 22.07.2015 на суму 2069736,74 грн.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вищезазначені акти не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для первинних документів, які фіксують господарські операції, а саме, не містять таких обов`язкових реквізитів первинних документів як одиницю виміру господарської операції та її обсяг, а містять лише найменування наданих послуг без виділення окремо кожного виду послуг за договором.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерським обліком є процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період (абзац дванадцятий статті 1 цього Закону).

Отже, зважаючи на предмет регулювання Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», його вимоги не поширюються на спірні правовідносини щодо оформлення сторонами факту надання послуг за Договором відповідними актами здачі-приймання.

Відповідно до ч. 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Зазначена правова позиція щодо нерозповсюдження вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на правовідносини з оформлення сторонами факту надання послуг за договором про надання послуг відповідними актами здачі -приймання викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2014 р. у справі № 908/717/13-г.

Як зазначено вище, вищезазначені акти здачі-приймання наданих послуг відповідають встановленим Господарським процесуальним кодексом України вимогам до доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці акти містять відомості щодо надання позивачем та прийняття відповідачем певних послуг певної вартості саме за спірним Договором, вони підписані сторонами та частково скріплені печатками підприємств без заперечень, претензій стосовно наданих послуг не складались, іншого відповідачем не доведено та не спростовувалось протягом розгляду справи.

При цьому, відповідач безпідставно посилається на те, що господарським судом першої інстанції не надано оцінку тому, що на порушення вимог ч. 2 статті 207 Цивільного кодексу України, яка визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами), акти здачі-приймання послуг за спірним Договором підписані з боку відповідача комерційним директором ОСОБА_6, який не є повноважною особою з боку відповідача, оскільки єдиною повноважною особою останнього на підписання таких актів є виключно генеральний директор відповідача та доказів видачі довіреностей ОСОБА_6 на підписання актів позивачем не надано.

Фактичне отримання послуг за Договором відповідачем не заперечується, а тому певні порушення щодо оформлення такого факту не є підставою для їх неоплати.Зокрема, відсутність у посадової особи відповідача, яка фактично прийняла для відповідача послуги за Договором довіреності не є підставою для їх неоплати.

Акти здачі-приймання послуг не є правочином в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, оскільки їх підписання не є дією, що створює, змінює чи припиняє цивільні права та обов`язки сторін.Такою підставою є спірний Договір, виконання обов`язків з надання послуг за яким повинно лише підтверджуватися зазначеними актами.

Відповідачем, на якого ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України покладено обов`язок з надання доказів в обґрунтування своїх заперечень, не надано жодного доказу на підтвердження наявності обмежень у його комерційного директора (виконавчого органу) ОСОБА_6 щодо підписання актів здачі- приймання послуг за Договором, в той час як суд відповідно до ч. 4 статті 74 цього Кодексу, не може збирати докази , що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п.5.3 договору вартість послуг, наданих за цим договором, оплачується Замовником протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання від Виконавця рахунку на оплату.

До матеріалів справи позивачем надані рахунки-фактури за договором №15001156 від 22.07.2015 р.

При цьому, відсутність рахунків-фактур не впливає на обовязок оплати поставленої позивачем послуги, оскільки рахунок є лише документом, що містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а його ненадання не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України, оскільки не є обумовленою стороною обставиною, щодо якої невідомо настане вона чи ні, та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, оскільки виставлення рахунків не є дією кредитора, до вчинення якої боржник не може виконати зобов`язання.

Аналогічна правова позиція щодо правової природи рахунку-фактури викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 р. у справі №3-3902к09, а також у постанові Верховного Суду від №910/9472/17 від 23.01.2018 р.

До того ж відповідач не спростував факт отримання рахунків-фактур, на частині яких наявні підписи посадових осіб відповідача.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором, а саме надання передбачених договором послуг,строк оплати яких настав після закінчення 10 днів з дати підписання актів здачі приймання послуг, проте, в порушення умов Договору, відповідач оплату за вказані послуги не здійснив, протягом розгляду справи доказів погашення заборгованості за Договором суду не надав, у зв'язку з чим правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2069736,74грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 26061,04 грн. за період з 28.01.2017 по 22.08.2017, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про їх задоволення,зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не притупив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, як встановлено вище, відповідач не сплатив вартість наданих послуг за Договором у розмірі 2069736,74 грн., строк оплати яких настав, він є боржником, який прострочив виконання зазначеного грошового зобовязання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд першої інстанції правомірно визнав його не вірним, оскільки при розрахунку суду 3% річних складають 26173,16грн, проте позивачем заявлено до стягнення 26061,04грн.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що позивач наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем, у зв`язку з чим дійшов правомірного висновку, що стягненню на користь позивача підлягають 3% річних у сумі 26061,04грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 129, 236, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року (повний текст 04.06.2018 р.) у справі №905/2047/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 01.06.2018 року (повний текст 04.06.2018 р.) у справі №905/2047/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.01.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 21.01.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя В.І. Пушай