РІШЕННЯ

16 січня 2019 року Справа № 913/579/18

Провадження №16/913/579/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український виробничий ресурс", м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", м.Лисичанськ Луганської області

про стягнення 1184462 грн 95 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Романенко Т.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, ордер №ЗП 602200 від 10.11.2018; свідоцтво №ЗП 001900 від 04.12.2018

від відповідача: представник не прибув.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 1062000 грн, 3% річних у сумі 12476,06 грн за період з 01.03.2018 по 16.11.2018, інфляційних втрат у сумі 47510 грн за період з лютого по по серпень 2018 року та пені у сумі 62476,89 грн за період з 01.03.2018 по 16.11.2018 за договором на підставі тендерних торгів проведених через систему електронних закупівель від 06.04.2017 №06-400.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Позовні вимоги розраховані з урахуванням графіку погашення заборгованості від 30.01.2018, укладеному та погодженому сторонами договору.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.12.2018.

У звзку із знаходження судді Шеліхіної Р.М. з 23.11.2018 на лікарняному, підготовче судове засідання 04.12.2018 у даній справі не відбулося, про що учасників справи завчасно повідомлено телефонограмою від 30.11.2018 №103.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.12.2018 підготовче засідання призначено на 17.12.2018 у зв'язку з виходом судді Шеліхіної Р.М. з лікарняного.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 17.12.2018 підготовче засідання у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2019.

Відповідач явку повноважного представника у засідання суду не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відзив, у встановлений судом строк не надав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Виробничий Ресурс» (позивач, постачальник) та відповідачем у справі Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» (покупець) укладено договір на підставі тендерних торгів, проведених через систему електронних закупівель, від 06.04.2017 №06-400, на підставі якого постачальник зобов'язується поставити продукцію, а саме: насоси та компресори код ДК 021:2015-42120000-6 гідромуфта YOXD-560 6 од (або еквівалент) у власність покупця в асортименті, кількості, в терміни і за ціною, узгодженими сторонами в цьому договорі і відповідно до Специфікації №1, яка є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобовязується прийняти поставлену в його власність продукцію і сплатити її вартість відповідно до умов договору (п.п. 1.1.-1.2. договору).

Загальна вартість продукції по договору 1 062 000 грн. без ПДВ (п. 1.4. договору).

Згідно з п. 2.2. договору постачання продукції здійснюється протягом 45 календарних днів з моменту отримання заяви від покупця.

Відповідно до п. 4.2. договору покупець здійснює оплату протягом 30 робочих днів з моменту отримання товару.

У випадку нанесення один одному матеріальних збитків покупець і постачальник несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. За порушення термінів оплати покупець сплачує постачальнику неустойку у розмірі однієї облікової ставки НБУ, діючої на момент невиконання обовязків за кожний прострочений день від суми не здійсненої оплати (п.п. 8.1., 8.4. договору).

Договір діє з моменту його підписання до 31.12.2017, а в частині зобовязань до повного і належного їх виконання (п. 10.1 договору).

Згідно специфікації від 06.04.2017 №1, яка є невідємною частиною договору, позивач зобовязаний передати у власність відповідача гідромуфту YOXD-560 6 од (або еквівалент), за ціною 177 000 грн на суму 1 062 000 грн. Термін поставки: протягом 45 календарних днів з моменту отримання заяви від покупця.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає вимогам правового інституту поставки (ст.ст.265-267 ГК України).

Згідно видаткової накладної від 29.08.2017 №290817-1 позивач поставив відповідачу 6 гідромуфт YOXD-560 на загальну суму 1 062 000 грн (а.с.18) та виставив рахунок на оплату від 29.08.2017 №290817-1 на суму 1 062 000 грн (а.с. 17), які отримав представник ПАТ «Лисичанськвугілля» за довіреністю від 28.08.2017 №290 ОСОБА_2В (а.с.21).

Поставка товару також підтверджується товарно-транспортною накладною від 29.08.2017 №Р290817-1 (а.с. 19).

Відповідач умови договору не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до цього з листами-претензіями від 09.01.2019 №090118-1 та від 08.05.2018 №080518 про сплату заборгованості за договором та штрафних санкцій (а.с. 22-23).

Відповіддю на лист-претензію від 29.01.2018 №88 відповідач заборгованість за договором в розмірі 1 062 000 грн визнав в повному обсязі, однак, повідомив позивача про своє складне фінансове становище.

Між сторонами укладено графік погашення заборгованості, відповідно до якого ПАТ «Лисичанськвугілля» повинно сплачувати заборгованість за договором наступним чином:

- у лютому 2018 200 000 грн;

- у березні 2018 100 000 грн;

- у квітні 2018 100 000 грн;

- у травні 2018 100 000 грн;

- у червні 2018 100 000 грн;

- у липні 2018 100 000 грн;

- у серпні 2018 100 000 грн;

- у вересні 2018 100 000 грн;

- у жовтні 2018 162 000 грн;

Станом на дату винесення рішення відповідач згідно вказаного графіку заборгованість за договором не сплатив.

Позивач, як кредитор, права якого порушені несвоєчасним виконанням відповідачем строків оплати товару, звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору, і просить стягнути з відповідача суму несплаченого основного боргу 1 062 000 грн 00 коп., пеню у сумі 62 476 грн 89 коп. за період з 01.03.2018 по 16.11.2018, 3% річних у сумі 12 476 грн 06 коп. за період з 01.03.2018 по 16.11.2018 та інфляційні втрати у сумі 47 510 грн 00 коп. за період з лютого 2018 року по вересень 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що зменшений розмір позову підлягає задоволенню частково.

Зобовязання між суб'єктами господарювання виникають з підстав закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК України).

В даному спорі правовідносини сторін врегульовані договором на підставі тендерних торгів, проведених через систему електронних закупівель, від 06.04.2017 №06-400, який був чинним і обовязковим для сторін під час його виконання.

Згідно з правилами ст.ст. 530,627,629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для сторін, що його уклали, і виникнення прав та обовязків у сторін відбувається на підставі умов укладеного договору.

Договором поставки 06.04.2017 №06-400, укладеним між позивачем та відповідачем у справі, специфікацією до нього, та графіком погашення заборгованості встановлено, що покупець (відповідач) зобовязаний оплатити вартість поставленого товару наступним чином:

- у лютому 2018 200 000 грн;

- у березні 2018 100 000 грн;

- у квітні 2018 100 000 грн;

- у травні 2018 100 000 грн;

- у червні 2018 100 000 грн;

- у липні 2018 100 000 грн;

- у серпні 2018 100 000 грн;

- у вересні 2018 100 000 грн;

- у жовтні 2018 162 000 грн;

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України випливає, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Договором, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобовязань по сплаті вартості поставленої продукції.

Позивач поставив відповідачу товар - 6 гідромуфт YOXD-560 на загальну суму 1 062 000 грн і позивач, як кредитор, належним чином в порядку ст.ст.73-79 ГПК України - довів суду факт поставки на вказану суму грошей і у вказаний період. До матеріалів справи долучено видаткова накладна від 29.08.2017 №290817-1 на суму 1 062 000 грн та довіреність від 28.08.2017 №290, які підтверджують фактичне виконання позивачем умов договору на користь відповідача. Таким чином, постачальник товару виконав свої обовязки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач свої зобовязання по оплаті поставленого товару не виконав.

Таким чином, позов в частині заявленої суми основного боргу 1 062 000 грн 00 коп. слід задовольнити повністю.

Відповідач, як боржник, який прострочив виконання грошового обовязку по оплаті товару, зобовязаний сплатити позивачеві неустойку у вигляді пені у розмірі однієї облікової ставки НБУ, діючої на момент невиконання обов'язків за кожний прострочений день від суми нездійсненої оплати, передбаченому п. 8.4 договору, і у відповідності до приписів ст. 232 ГК України, ст. 549 ЦК України.

Позов в частині заявленої до стягнення пені в слід задовольнити частково в сумі 62 241 грн. 26 коп. за період з 01.03.2018 по 16.11.2018, оскільки позивачем не враховані положення ч. 5 ст. 254 ЦК України та здійснено розрахунок в останній (вихідний) день оплати поставленого товару.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних слід задовольнити частково у сумі 12 434 грн 96 коп. за період з 01.03.2018 по 16.11.2018 на підставі правил ст.625 ЦК України, оскільки дані вимоги цілком відповідають приписам вказаної норми права - за несвоєчасне виконання грошового обовязку відповідач зобовязаний сплатити борг з урахуванням 3% річних за весь час прострочки. Дані вимога не є видом відповідальності для відповідача, 3% відображують економічні процеси в державі, в результаті яких відбувається знецінення національної валюти. При цьому позивачем не враховані положення ч. 5 ст. 254 ЦК України та здійснено розрахунок в останній (вихідний) день оплати поставленого товару.

Вимоги про стягнення інфляційних нарахувань слід задовольнити частково на суму 15 592 грн 59 коп. за період з березня 2018 року по вересень 2018 року, оскільки позивачем включено до розрахунку місяці виникнення заборгованості, а тому наданий позивачем розрахунок є невірним.

В решті вимог слід відмовити, у зв'язку з їх необгрунтованістю.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 17 284,03 грн, слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст. ст.232, 265-267 ГК України, ст.ст.526,625,629 ЦК України, керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", 93100, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Малиновського, 1, ід. код 32359108 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український виробничий ресурс", 69069, м.Запоріжжя, вул. Миргородська, 88, ід. код 40170908, основний борг у сумі 1 062 000 грн, пеню у сумі 62 241,26 грн за період з 01.03.2018 по 16.11.2018, 3% річних у сумі 12 434,96 грн за період з 01.03.2018 по 16.11.2018 та інфляційні втрати у сумі 15 592,59 грн за період з березня 2018 року по вересень 2018 року, витрати на судовий збір у сумі 17 284,03 грн, видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 21.01.2019.

Суддя Р. Шеліхіна