УХВАЛА

08.01.2019Справа № 910/21343/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім"

на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Ритм"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім"

3. Публічного акціонерного товариства "Коростенський м'ясокомбінат"

4. Публічного акціонерного товариства "Ніжинський м'ясокомбінат"

про стягнення 3 702 000,00 грн.

Учасники справи:

від скаржника (позивача): Бутко Д.Г. (адвокат);

від відповідачів: не з'явилися;

приватний виконавець: Телявський А.М. (особисто)

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ПАТ "Комерційний Банк "Глобус" (ТОВ КБ "Глобус") звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Ритм" (відповідач 1), ТОВ "Бон-Ексім" (відповідач 2), ПАТ "Коростенський м'ясокомбінат" (відповідач 3), ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" (відповідач 4) про стягнення солідарно 3 702 000,00 грн. заборгованості з вартості облігацій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства "Ритм" на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" відсотковий дохід за період з 23.06.2015 по 09.08.2017 в сумі 535 235 грн. 16 коп. В решті позову публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до публічного акціонерного товариства "Ритм" про стягнення 3 702 000,00 грн. заборгованості з вартості облігацій відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 у справі № 910/21343/17 скасовано частково, прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі, стягнуто солідарно з публічного акціонерного товариства "РИТМ", з товариства з обмеженою відповідальністю "БОН-ЕКСІМ", з публічного акціонерного товариства "КОРОСТЕНСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ", з публічного акціонерного товариства "НІЖИНСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС" заборгованість в розмірі номінальної вартості облігацій - 3 702 000,00 грн., відсотковий дохід в розмірі 535 235,16 грн., судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 55 530,00 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 83 295,00 грн.

20.08.2018 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

10.12.2018 через відділ діловодства суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, у якій скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо не повідомлення належним чином ТОВ «БОН-ЕКСІМ» про відкриття виконавчого провадження №57608087 та не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження; визнати протиправними, такими, що винесені з порушеннями та скасувати Постанови про опис та арешт майна боржника від 22.11.2018 та від 15.11.2018; визнати протиправним дії приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, що виявляються у передчасному та з порушенням черговості зверненні стягнення на майно боржника - об'єкти нерухомості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця у справі №910/21343/17 задоволено, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" строк на звернення до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця у справі №910/21343/17, розгляд скарги призначено на 20.12.2018.

19.12.2018 через відділ діловодства суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. надійшли пояснення по суті скарги та належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП № 57608087.

В судове засідання 20.12.2018 з'явилися представник скаржника та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М.

У зв'язку з неможливістю розгляду скарги в даному судовому засіданні 20.12.2018 Судом оголошено перерву до 26.12.2018.

В судове засідання 26.12.2018 з'явилися приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. та представник скаржника, який надав для долучення матеріалів справи доповнення до скарги, відповідно до яких прохальну частину скарги викладено в такій редакції: 1) визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо не повідомлення належним чином ТОВ «БОН-ЕКСІМ» про відкриття виконавчого провадження №57608087 та не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження; 2) визнати протиправними, такими, що винесені з порушеннями та скасувати: постанову, винесену у м. Києві, за №57608087 від 22.11.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме : комплексу нежитлових будівель та споруд за адресою Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Петровського, буд. 64; постанову, винесену у м. Києві, за №57608087 від 15.11.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: нерухомого майна (його складових) за адресою Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Індустріальна, буд. 1-Г; постанову, винесену у м. Києві, за №57608087від 15.11.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: нерухомого майна (його складових) за адресою Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Індустріальна, буд. 1-Б; постанову, винесену у м. Києві, за №57608087 від 15.11.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: нерухомого майна (його складових) за адресою Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Індустріальна, буд. 1-В; 3) визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, що виявляються у передчасному та з порушенням черговості зверненні стягнення на майно боржника - об'єкти нерухомості.

У зв'язку з неможливістю розгляду скарги в даному судовому засіданні 26.12.2018 Судом оголошено перерву до 08.01.2019.

В судове засідання 08.01.2019 з'явився представник скаржника та приватний виконавець особисто.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, неявка в судове засідання представників відповідачів не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Розглянувши подану скаргу, вивчивши подані докази, заслухавши пояснення представника скаржника та приватного виконавця, Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (п.1 ч. 1 ст. 3 Закону)

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" 05.11.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57608087 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/21343/17 від 20.08.2018 щодо боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім".

Одночасно приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 4 813 666,17 грн.

09.11.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 57608087 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім".

15.11.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 57608087 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про арешт майна боржника, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

22.11.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 57608087 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як вказано вище, звертаючись до суду з даною скаргою, скаржник просить: визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. щодо не повідомлення належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" про відкриття виконавчого провадження ВП №57608087 та не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, мотивуючи це відсутністю доказів виконанням приватним виконавцем вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати протиправними, такими, що винесені з порушеннями та скасувати постанови про опис та арешт майна боржника від 22.11.2018 та від 15.11.2018; визнати протиправним дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, що виявляються у передчасному та з порушенням черговості зверненні стягнення на майно боржника - об'єкти нерухомості.

При цьому, зазначені вимоги обґрунтовані тим, що, по-перше, в матеріалах виконавчого провадження ВП №57608087 відсутні докази направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто, приватним виконавцем не виконані вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»; по-друге, виконавчі дії щодо опису та арешту майна боржника згідно з постановами від 15.11.2018 та 22.11.2018 вчинені приватним виконавцем без належного повідомлення боржника про відкрите виконавче провадження та намір проводити виконавчі дії з опису майна; по-третє, реквізити постанов про опис та арешт майна боржника містять дані про їх винесення в м. Києві, в той час, як такі виконавчі дії мали б вчинятися за місцезнаходженням майна - м. Бахмач та м. Ватутіне; по-четверте, зміст вимог постанов про опис та арешт майна боржника не відповідають вимогам ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про майно боржника за даними бухгалтерського обліку, а приватним виконавцем така інформація не запитувалась; по-шосте, приватним виконавцем порушено положення статті 48 Закону (Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.)

Як встановлено у ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У наказі Господарського суду міста Києва № 910/21343/17 від 20.08.2018 адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" вказано: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, б. 121В.

Суд зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження №57608087 міститься копія реєстру на відправлення поштової кореспонденції, фіскальний чек відділення поштового зв'язку, повідомлення про вручення поштового відправлення, які в своїй сукупності свідчать про відправлення 05.11.2018 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57608087 разом з постановою про арешт майна боржника на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім": 03115, м. Київ, проспект Перемоги, б. 121В а також їх отримання уповноваженим представником останнього 15.11.2018.

Відтак, наявність вказаних документів спростовує твердження скаржника про невиконанням приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та протиправну бездіяльність останнього.

Більше того, у судовому засіданні представник скаржника підтвердив отримання ним постанови про арешт майна боржника від 05.11.2018 ВП № 57608087, що свідчить про те, що дізнався про наявність виконавчого провадження ВП № .11.2018 (дата підпису уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" на повідомленні про вручення поштового відправлення), а не 05.12.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, як зазначено у клопотанні про поновлення строку на подачу скарги.

Щодо тверджень скаржника про те, що виконавчі дії щодо опису та арешту майна боржника згідно з постановами від 15.11.2018 та 22.11.2018 вчинені приватним виконавцем без належного повідомлення боржника про відкрите виконавче провадження та намір проводити виконавчі дії з опису майна, Суд зазначає таке.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Дійсно, частиною 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторони виконавчого провадження, зокрема, боржника, брати участь у вчиненні виконавчих дій.

Разом з тим, надання законодавством такого права стороні виконавчого провадження не означає наявності відповідного обов'язку у приватного виконавця, оскільки норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, його стаття 18, не містить жодних вказівок щодо обов'язку виконавця повідомляти сторони про намір здійснення ним виконавчої дії.

Оскільки, як встановлено вище, боржник був належним чином повідомлений приватним виконавцем про відкрите виконавче провадження, а нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку виконавця повідомляти боржника про вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо опису майна боржника, Суд доходить висновку про безпідставність тверджень скаржника про порушення приватним виконавцем його прав, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 57608087 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено три постанови про опис та арешт майна боржника, а саме, нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., місто Ватутіне, вул. Індустріальна, будинки - 1-Б, 1-В та 1-Г відповідно.

Окрім того, 22.11.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 57608087 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме, нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Петровського, буд. 64.

Як стверджує скаржник, обґрунтовуючи неправомірність зазначених постанов, реквізити цих постанов містять дані про їх складення в м. Києві, що дає підстави припускати, що приватним виконавцем здійснено опис майна без фактичного виїзду на адреси об'єктів, зазначених у постановах від 15.11.2018 та 22.11.2018; постанова про опис та арешт майна боржника від 22.11.2018 не містить даних щодо площі приміщень, наявність або кількості поверхів у спорудах, інформацію про підсобні приміщення та споруди, а також про місцезнаходження об'єкту; постанова про опис та арешт майна боржника від 15.11.2018 не містить даних про наявність або кількості поверхів у спорудах, інформацію про підсобні приміщення та споруди; відсутні докази використання приватним виконавцем відомостей щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку під час проведення опису майна боржника; вказані постанови не містять таких реквізитів як «строк і порядок оскарження постанови».

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

За приписами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов'язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п'ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обов'язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання банкам України відповідно до умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п'яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Суд зазначає, що вказівка у реквізитах зазначених постанов про опис та арешт майна боржника від 15.11.2018 та 22.11.2018 - «м. Київ» не свідчить про те, що виконавчі дії щодо опису майна боржника були здійснені приватним виконавцем без фактичного виїзду на адреси об'єктів, з огляду на наявність постанов про виправлення помилки від 18.12.2018, відповідно до яких приватним виконавцем Телявським А.М. було внесено зміни до постанов про опис та арешт майна № 57608087 від 15.11.2018 та 22.11.2018 шляхом зазначення замість «м. Київ» як місця складання «м. Ватутіне» та «м. Бахмач» відповідно.

Поряд з викладеним, виходячи із ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», Суд доходить висновку, що інформація про підсобні приміщення та споруди в розумінні цієї норми Закону вимагається у разі їх наявності, проте, боржником не доведено, що в даному випадку описана приватним виконавцем нерухомість такі підсобні приміщення та споруди має.

Також Суд зазначає, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.11.2018, всупереч твердженням скаржника, містить інформацію про місцезнаходження об'єкту.

Окрім того, оскаржувані постанови містять пункт 5, у якому вказано, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 9 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Суд зазначає, що скаржником не доведено порушення приватним виконавцем вказаної норми закону при винесенні оскаржуваних постанов, оскільки доказів надання приватному виконавцю декларації про доходи та майно на запит останнього в постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2018 ВП №57608087, в матеріалах справи немає.

Що стосується відсутності інформації в постановах від 15.11.2018 та 22.11.2018 про поверхи у спорудах та площі споруд в постанові від 22.11.2018, то Суд зазначає, що ці, допущені приватним виконавцем недоліки у винесених постановах, а також відсутність інформації про підсобні приміщення та споруди, в цілому не вплинули на законність вчинення відповідних виконавчих дій, оскільки підстава для їх здійснення була наявна, дію вчинено уповноваженою особою, строки дотримано.

Більше того, статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, саме на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" як скаржника покладений обов'язок довести, що його права дійсно порушуються, а тому потребують захисту.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Однак, скаржником не вказано, яким саме чином та які його права було порушено приватним виконавцем при прийнятті оскаржуваних постанов.

Відтак, з огляду на наведене, Суд не вважає зазначені скаржником обставини порушення приватним виконавцем вимог закону при винесенні оскаржуваних постанов, які ще й не підтверджені у повному обсязі належним чином, достатніми підставами для скасування постанов про опис та арешт майна № 57608087 від 15.11.2018 та 22.11.2018, враховуючи при цьому недоведеність порушених прав боржника.

Окрім того, скаржник вважає, що незважаючи на наявність коштів на рахунку в банківській установі, приватним виконавцем передчасно здійснюється звернення на майно боржника, що суперечить черговості звернення стягнення на майно.

За приписами ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд зазначає, що твердження скаржника про порушення приватним виконавцем порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника не відповідають дійсності, оскільки постановою про арешт коштів боржника від 09.11.2018 ВП №57608087 було накладено арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" відповідно до відповіді Державної фіскальної служби, в тому числі і на рахунках в Казначействі України та ПАТ «Банк «Форум».

Доказів наявності коштів на рахунках боржника у будь-якій фінансовий установі, достатніх для задоволення вимог стягувача, матеріали виконавчого провадження ВП №57608087 не містять, а скаржником таких доказів на підтвердження своїх доводів також подано до суду не було.

Більше того, в даному випадку кошти та майно боржника були тільки арештовані приватним виконавцем, в той час, як в розумінні ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

З урахуванням викладеного вище, Суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на її необґрунтованість та недоведеність порушення прав і охоронюваних законом інтересів боржника як сторони виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича Суд відмовляє у повному обсязі.

Поряд з наведеним, слід також зазначити, що вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо не повідомлення належним чином ТОВ «БОН-ЕКСІМ» про відкриття виконавчого провадження №57608087 та не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також визнання протиправними дій приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, що виявляються у передчасному та з порушенням черговості зверненні стягнення на майно боржника - об'єкти нерухомості, фактично не є такими, що відновлюють порушене право.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 233-235, 339, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бон-Ексім" на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича у справі № 910/21343/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14.01.2019

Суддя Т.Ю.Трофименко