ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" січня 2019 р. Cправа № 902/563/14

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали справи

за заявою: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Костянтина Василенка, 21, м. Вінниця, 21027)

до: Приватного підприємства - компанія "Владімір" (, вул.Мічуріна, 32, м. Вінниця, 21000)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/563/14 за заявою Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Вінницькій області про банкрутство Приватного підприємства - компанії "Владімір".

Постановою суду від 25.04.2017 року визнано ПП - компанію "Владімір" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Бойка В.О.

В подальшому, 28.12.2018 року до суду від ПАТ "Банк "Київська Русь" надійшла позовна заява № 3629/16 від 27.12.2018 року до ліквідатора ПП - компанії "Владімір" Бойка В.О. та Товарної біржі "Прозора" про визнання недійсним договору про проведення аукціону щодо продажу майна банкрута, укладеного замовником аукціону з Товарною біржею "Прозора".

Ухвалою суду від 02.01.2019 року підготовче засідання з розгляду згаданої позовної заяви ПАТ "Банк "Київська Русь" про визнання недійсним договору про проведення аукціону щодо продажу майна банкрута у справі № 902/563/14 призначено на 04.02.2019 року; залучено до участі у справі в якості учасника провадження у справі № 902/563/14 - Товарну біржу "Прозора".

Крім того, 28.12.2018 року до суду від ПАТ "Банк "Київська Русь" надійшла заява № 3630/16 від 27.12.2018 року про забезпечення позову, в якому заявник просить: заборонити Товарній біржі "Прозора" проводити аукціон з продажу майна банкрута та накласти арешт на: комплекс будівель та споруд в цілому, по вул. Ватутіна, 16-Б в м.Вінниці; земельну ділянку, кадастровий номер :01:060:0001 площею 1,1898 га; комплекс будівель та споруд в цілому, по вул. Соборній, 1 в м. Вінниці; земельну ділянку, кадастровий номер :02:063:0003, площею 0,3120 га.

Суд розглянувши відповідну заяву, надавши юридичну оцінку поданих до заяви доказів, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, за змістом заяви, заставним кредитором в межах справи про банкрутство подано позовну заяву про визнання недійсним договору про проведення аукціону щодо продажу майна банкрута.

При цьому, в позові зазначено, що в період з 17.01.2019 року по 04.02.2019 року Товарною біржею "Прозора" (визначеною ліквідатором як організатор аукціону) буде проведено аукціон в електронній формі на сайті http://prozorra.com.ua з продажу майна банкрута, що підтверджується оголошенням розміщеним на сайті Вищого господарського суду України.

Оскільки предметом позову є визнання недійсним договору про проведення аукціону щодо продажу майна банкрута, який укладений між ліквідатором та ТБ "Прозора", а тому вирішення спору щодо недійсності договору про проведення аукціону та задоволення позову може вплинути на хід подальшої ліквідаційної процедури, зокрема можливості проведення ТБ "Прозора" вже призначеного на 17.01.2019 року аукціону.

В разі задоволення позову після проведення аукціону призначеного на 17.01.2019 року, наслідки такого аукціону будуть недійсними, однак до вирішення спору судом, майно може бути вже реалізоване переможцю аукціону, що відбудеться 04.02.2019 року.

Проведення з 17.01.2019 року по 04.02.2019 року аукціону та відчуження майна за таким аукціоном іншим особам та подальшого визнання господарським судом недійсним договору з ТБ "Прозора" про проведення аукціону може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів заставного кредитора та інших кредиторів у справі (оскільки до складу цілісного майнового комплексу входить не тільки заставне майно банкрута) оскільки згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а отже в справі виникне необхідність у відновленні становища, що існувало до проведення аукціону, а отже призведе до істотного ускладнення виконання рішення господарського суду про визнання недійсним договору про проведення аукціону, наслідком якого буде необхідність подальшого визнання недійсними результатів аукціону та відновлення становища, що існувало до проведення аукціону.

В силу ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, передбачається, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, питання щодо застосування заходів до забезпечення позову, висвітлено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 року (далі - постанова), яка на даний час є чинною.

Так, згідно п. 1, п. 3 постанови, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, звертає увагу на те, що підставами для забезпечення позову є істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно п. 7 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Враховуючи викладене, наведені норми законодавства, зміст поданої заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" № 3630/16 від 27.12.2018 року про забезпечення позову у справі № 902/653/14 в частині накладення арешту на майно банкрута.

При цьому, враховуючи наведені вище положення закону та встановлені обставини справи, оскільки рішення суду, прийняте за результатами розгляду згаданого вище позову може вплинути на подальший хід ліквідаційної процедури у даній справі, зокрема, щодо можливості проведення аукціону та продажу майна банкрута, суд дійшов висновку про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" № 3630/16 від 27.12.2018 року про забезпечення позову у справі №902/653/14 в частині заборони Товарній біржі "Прозора" проводити аукціон з продажу майна банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 18, 136, 137, 140, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" №3630/16 від 27.12.2018 року про забезпечення позову у справі № 902/653/14, частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Товарній біржі "Прозора" (, вул. Я. Шепеля, 1, м. Вінниця, 21019) проводити аукціон з продажу майна банкрута - Приватного підприємства - компанія "Владімір" (, вул. Мічуріна, 32, м. Вінниця, 21000).

3. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" № 3630/16 від 27.12.2018 року про забезпечення позову в частині накладення арешту на: комплекс будівель та споруд в цілому, по вул. Ватутіна, 16-Б в м.Вінниці; земельну ділянку, кадастровий номер :01:060:0001 площею 1,1898 га; комплекс будівель та споруд в цілому, по вул. Соборній, 1 в м. Вінниці; земельну ділянку, кадастровий номер :02:063:0003, площею 0,3120 га.

4. Ухвалу засвідчену підписом судді та гербовою печаткою суду надіслати заявнику - ПАТ "Банк "Київська Русь" для пред'явлення до виконання; копію ухвали надіслати іншим учасникам згідно переліку.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили - 02.01.2019 року.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Тісецький С.С.

Відрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2, 3 - ПП компанії "Владімір" - 21000, м. Вінниця, вул. Мічуріна, буд. 32; 21000, м.Вінниця, вул.Пирогова, 3;

4 - арбітражному керуючому Бойку В.О. - АДРЕСА_1;

5 - ПАТ "Банк "Київська Русь"- 04071, м. Київ, вул. Хорива, 11А;

6 - Товарній біржі "Прозора" - вул. Я.Шепеля, 1, м. Вінниця, 21019.