РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2019Справа № 910/13010/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ морепродуктів» (03126, м.Київ, вул. Академіка Білецького, 34, оф.28 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даль Риба Продукт» (03164, м.Київ, вул. Академіка Булаховського, 30-а, )

про стягнення 1 910 069,94 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Телющенко В.П. за дов.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженої відповідальністю «Світ морепродуктів» (далі - позивач) 28.09.2018 звернулося до Господарського суду м.Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даль Риба Продукт» (далі - відповідач) про стягнення суми заборгованості по оплаті за поставлений товар у сумі - 1 522 000,37 грн., пені - 222 677,39 грн., 3 % річних - 39104,68 грн., інфляційних збитків - 126 287,50 грн., а також судового збору - 28 651,05 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до Договору поставки № 31/07-1 від 31.07.2017, позивач поставив відповідачу товар (риба морська в асортименті) відповідно до видаткових накладних № СМ-3108-006 від 31.08.2017, № СМ-3108-005 від 31.08.2018 та № СМ-0301-005 від 03.01.2018 на загальну суму 1 983 000,24 грн. Відповідач оплатив лише частину поставленого товару - 175 999,74 грн. Станом на день подання позову у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1 522 000,37 грн. У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки позивач вважає за необхідне звернутися до суду з вимогою про стягнення цієї заборгованості, а також пені, 3 % річних та інфляційних збитків за прострочення оплати поставленого товару.

Правовою підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості з оплати за поставлений товар, пені, 3 % річних, інфляційних збитків стали положення ст.ст.526, 530, 549, 691, 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); ст.ст. 193, 216, 218, 231, 232, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання», а також пункти 1.1, 6.1. та 9.2.1 Договору поставки.

Відповідач відзив із запереченнями проти позову (ст.165 Господарського процесуального кодексу України) чи заперечення (ст.167 Господарського процесуального кодексу України) до суду не надіслав.

06.11.2018 до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив частково, оголосивши у судовому засіданні перерву.

Ухвалою від 04.10.2018 Господарський суд м.Києва відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 06.11.2018.

06.11.2018 Господарський суд м.Києва оголосив у справі перерву до 27.11.2018.

Судове засідання 27.11.2018 не відбулося у зв'язку із відрядженням судді Ярмак О.М.

Ухвалою від 28.11.2018 Господарський суд м.Києва призначив підготовче засідання на 18.12.2018.

Ухвалою від 18.12.2018 Господарський суд м.Києва закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.01.2019.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.01.2019, представник відповідача заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи платіжного доручення від 23.11.2018 № 274 про часткову оплату за Договором поставки у сумі 20 000,00 грн. Вказане клопотання суд задовольнив.

Відповідно до вимог статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) 17.01.2019 Господарський суд м.Києва оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд,-

31.07.2017 Товариство з обмеженої відповідальністю «Світ морепродуктів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Даль Риба Продукт» уклали Договір поставки № 31/07-1 (далі - Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов'язався поставити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором, а відповідач - оплатити його вартість за цінами, визначеними у рахунку фактурі та видатковій накладній.

Пунктом 4.1 Договору поставки визначено, що поставка товару здійснюється відповідно до замовлення покупця (позивача).

Моментом здійснення поставки є дата, вказана у накладній на відповідну партію товару, що поставляється покупцеві (відповідачу). Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару від позивача до відповідача та підписання сторонами відповідних накладних (п.4.3 Договору поставки).

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 698 000,11 грн., що підтверджується видатковими накладними № СМ-3108-006 від 31.08.2017 (на суму 772 837,20 грн.), № СМ-3108-005 від 31.08.2018 (на суму 427 162,99 грн.) № СМ-0301-005 від 03.01.2018 (497 999,92 грн.), також товарно-транспортними накладними № СМ-3108-006 від 31.08.2017 (на суму 772 837,20 грн.), № СМ-3108-005 від 31.08.2018 (на суму 427 162,99 грн.) № СМ-0301-005 від 03.01.2018 (497 999,92 грн.). Вказані документи підписані як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача.

Відповідно до п.8.2.3 покупець (відповідач) зобов'язаний оплатити товар у розмірах і терміни, установлені Договором поставки.

Оплата за товар у повному обсязі здійснюється в українській валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 7 (семи) календарних днів з моменту здійснення поставки товару (п.6.1 Договору поставки).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково оплатив поставлений йому товар, в наслідок чого утворилася заборгованість за Договором поставки у сумі 1 522 000,37 грн. Ця заборгованість підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків станом за період: 01.06.2017 - 09.08.2018 між позивачем та відповідачем за Договором поставки, Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за 01.06.2017-21.09.2018.

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу вимогу по оплату від 21.05.2018 № 21/05-1, відповідно до якої вимагав погасити заборгованість за отримані відповідачем та неоплачені рибні продукти заморожені згідно з Договором поставки.

Станом на день розгляду судом справи позивачем не надано доказів повного погашення вказаної заборгованості за Договором поставки.

Відповідач також не надав жодних доказів на спростування вказаної обставини. До матеріалів справи відповідачем надано платіжне доручення від 23.11.2018 № 274, яким підтверджується часткова оплата заборгованості за Договором поставки у сумі 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 9.1 Договору поставки за порушення умов цього договору винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

Згідно з п.9.2.1 Договору поставки покупець (відповідач) несе відповідальність за порушення термінів розрахунків, передбачених п.6.1 цього договору, а саме: сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи матеріали справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини щодо невиконання останнім умов Договору поставки в частині повної оплати за поставлений товар.

Згідно з приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.7 ст. 179 ГК України).

Згідно зі ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Стаття 712 ЦК України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами статей 662, 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, коли у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також узгоджується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вказані вище вимоги ЦК України, ГК України, положення Договору поставки, відповідно до якого відповідач зобов'язався прийняти від позивача та оплатити товар на підставі видаткових накладних, а також часткове погашення відповідачем заборгованості у сумі 20 000,00 грн., та відсутність в матеріалах справи доказів про повне погашення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для звдоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за поставлений товар відповідно до Договору поставки, а саме 1 502 000,37 грн. (розрахунок такий: заявлена позивачем заборгованість (1 522 000,37 грн.) - часткова оплата відповідачем (20 000,00 грн.)).

Провадження в частині вимог про стягнення 20 000,00 грн. підлягає закриттю в порядку п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки погашення вказаної суми боргу відповідачем здійснено після відкриття провадження у справі, судові витрати в цій частині суд покладає на відповідача.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ч.1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою (ст.546 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказані вимоги закону, положення пункту 9.2.1 Договору поставки, відповідно до якого за порушення строків розрахунків за поставлений товар відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення, а також відсутність в матеріалах справи доказів про сплату відповідачем заявлених позивачем штрафних санкцій, суд, перевіривши правильність розрахунків, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 222 677,38 грн. пені за прострочення оплати товару, 39 104,68 грн. 3% річних, 126 287,50 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 202, 231, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 20 000,00 грн. основного боргу у зв'язку із відсутністю предмета спору.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даль Риба Продукт» (03164, м.Київ, вул. Академіка Булаховського, 30-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ морепродуктів» (03126, м.Київ, вул. Академіка Білецького, 34, оф.28 ) 1 502 000 (один мільйон п'ятсот дві тисячі) грн. 37 коп. основного боргу, 222 677 (двісті двадцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 39 коп. пені, 39 104 (тридцять дев'ять тисяч сто чотири) грн. 68 коп. 3% річних, 126 287 (сто двадцять шість тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 50 коп. інфляційних втрат, 28 651 (двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят одну) грн. 05 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.01.2019.

Суддя О.М.Ярмак