ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.01.2019 Справа № 904/2804/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 у справі №904/2804/18 (суддя Петренко І.В.; рішення ухвалене о 12:00 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 13.09.2018)

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи, м.Дніпро

про стягнення 144650,51 грн. основної заборгованості; 9912,18 грн. трьох процентів річних; 43846,18 грн. інфляційних втрат (договір №060437 від 15.10.2006 про постачання теплової енергії)

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи про стягнення за послуги з теплопостачання 144650,51 грн. основного боргу, 9912,18 грн. - 3% річних і 43846,18 грн. інфляційних втрат.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги порушенням відповідачем зобов'язань за договором про постачання теплової енергії №060437 від 15.10.2006 щодо оплати спожитої теплової енергії.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 у справі №904/2804/18 (суддя Петренко І.В.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради 144650,51 грн. - основного боргу; 9912,18 грн. - трьох процентів річних; 41760,40 грн. - інфляційних втрат; 2944,84 грн. - судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що подані позивачем докази підтверджують наявність у відповідача заборгованості в сумі 144650,51 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2016 по 30.04.2016, а також виникнення похідних зобов'язань сплатити суму 41760,40 грн. інфляційних втрат з березня 2016 по квітень 2018 та суму 9912,18 грн. трьох процентів річних за період з 17.02.2016 по 12.06.2018.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Дніпропетровська обласна організація Українського товариства охорони природи (відповідач) звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 у справі №904/2804/18 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На думку відповідача місцевий господарський суд неповно і не об'єктивно дослідив докази і обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано статтю 181 Господарського кодексу України, що господарський суд за відсутності заперечень Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи безпідставно зробив висновок про укладення додаткової угоди до договору від 05.10.2016. Оскільки додаткова угода організацією не була підписана, листи із згодою щодо укладення додаткової угоди або протоколів розбіжності в порядку частин четвертої шостої статті 181 Господарського кодексу України не направлялись, відповідач вважає, що додаткова угода не була укладена і не породжує прав і обов'язків для сторін. До того ж, на думку відповідача, в даному випадку мова йшла про зміну договору, яка регламентується положеннями статті 188 Господарського кодексу України. Відповідач вказує на те, що згідно частини другої статті 516 Цивільного кодексу України боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні. Відповідач звертає увагу на те, що усно і письмово звертався з проханням про відключення теплопостачання, однак звернення було проігноровано. Крім того, відповідач вважає, що всупереч пункту 1 і пункту 3 частини першої статті 177 Господарського процесуального кодексу України, питання щодо характеру спірних правовідносин, складу учасників судового процесу і визначення обставин справи, які підлягають встановленню, не були визначені, що потягло за собою прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (позивач) у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що відповідачем залишено поза увагою факт існування рішення Дніпровської міської ради від 19.07.2017 №24/23 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" основних фондів та інших актів, заборгованості за пільги та субсидії", яким згідно пункт 42 Додатку до Рішення, позивачу було передано на баланс дебіторську заборгованість перед КП "Дніпропетровські міські теплові мережі". Заборгованість відповідача була включена до "Реєстру дебіторської заборгованості споживачів за спожиту теплову енергію станом на 01.11.2017 року". Відповідач 24.11.2017 рекомендованим поштовим повідомленням №605 був повідомлений про передачу на баланс КП "Теплоенерго" дебіторської заборгованості. Позивач зазначає, що принциповою підставою звернення із позовом про стягнення суми заборгованості за період з січня 2016 по квітень 2016 є не додаткова угода, а наявність рішення Дніпровської міської ради від 19.07.2017 №24/23 та акту приймання-передачі №1 від 06.11.2017. Позивач звертає увагу на те, що подання відповідачем заяви про відключення не мало і не могло мати реальних наслідків в силу пункт 2.5. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4. Тому позивач вважає доводи апелянта, викладені у скарзі, необґрунтованими, а підстави для подання вказаної скарги неналежними. Окремо позивач звертає увагу на те, що оскільки 01 жовтня 2018 року заступник голови Президії Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи звернувся до позивача із заявою про укладення договору реструктуризації строком на1 рік, це свідчить про визнання відповідачем своїх боргових зобовязань перед позивачем. З урахуванням наведеного у своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2019 розгляд справи відкладався, враховуючи неявку у судове засідання уповноважених представників сторін.

20.12.2018 від Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи (відповідача) в матеріали справи через канцелярію суду надійшло клопотання про відмову від апеляційної скарги.

У судове засідання 09.01.2019 представники сторін не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи встановила, що предметом спору між сторонами у даній справі є вимога Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (позивач) до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи (відповідач) про стягнення вартості спожитої теплової енергії за період з 01.01.2016 по 30.04.2016, що була поставлена за договором №060437 від 15.10.2006, який було укладено між Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (Енергопостачальна організація) та Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства охорони природи (Споживачем), право вимоги стягнення якої перейшло до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 19.07.2017 №24/23 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидій" за відповідним Актом приймання-передачі №1 від 06.11.2017.

Також предметом спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 41760,40 грн. інфляційних втрат з березня 2016 по квітень 2018 та суми 9912,18 грн. трьох процентів річних за період з 17.02.2016 по 12.06.2018, у якості правової підстави для предявлення яких позивач посилався, зокрема на положення статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

За приписами частини п'ятої статті 266 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Частиною шостою статті 266 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до частини п'ятої статті 191 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Вивчивши клопотання відповідача про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що цей документ підписано головою Президії облради УкрТОП ОСОБА_1, який водночас із проханням до суду закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України засвідчив, що наслідки відмови від апеляційної скарги ДОО УкрТОП зрозумілі, роз'яснення не потребує.

Враховуючи, що клопотання про відмову від апеляційної скарги підписано повноважною посадовою особою відповідача і ця вимога не суперечить приписам чинного законодавства, приймаючи до уваги відсутність інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, а також відсутність підстав, визначених у частині п'ятій статті 191 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції вважає можливим прийняти відмову Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження у даній справі.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення №1463 від 03.10.2018, яке підтверджує понесення відповідачем судових витрат в сумі 4417,27 грн. на сплату судового збору у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 129).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях - сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Наразі клопотання від відповідача про повернення сплаченої суми судового збору у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не надходило, тому суд апеляційної інстанції не вирішує цього питання.

Керуючись статтями 234, 235, 254, 264, 266, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 у справі №904/2804/18.

Закрити апеляційне провадження у справі №904/2804/18 за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної організації Українського товариства охорони природи від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 14.01.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв