ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа№ 911/1712/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув;

від приватного виконавця - не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/1712/17 (суддя Христенко О.О., повний текст складено - 05.11.2018) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» до Фізичної особи-підприємця Яцюка Вадима Олександровича про стягнення 2 071 912,13 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі №911/1712/17 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» задоволено частково; вирішено стягнути з Фізичної особи - підприємця Яцюка Вадима Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» 957 492,35 грн. боргу за договором №80-18 від 04.03.2011, 48 755,76 грн. інфляційних втрат, 42 496,92 грн. 15% річних та 15 731,18 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 рішення Господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі №911/1712/17 залишено без змін.

На виконання рішення суду було видано наказ №911/1712/17 від 20.10.2017.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2018 рішення Господарського суду Київської області від 21.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі №911/1712/17 скасовано повністю, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Фізична особа-підприємець Яцюк Вадим Олександрович 13.09.2018 звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича про повернення ФОП Яцюку В.О. транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постановою Верховного Суду від 22.03.2018 скасовані рішення Господарського суду Київської області від 21.07.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі №911/1712/17 про стягнення заборгованості, а відтак вилучене у боржника майно, зокрема, транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, підлягає поверненню боржнику приватним виконавцем.

При цьому боржник зазначає, що після винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 02.04.2018, приватним виконавцем не здійснені дії щодо повернення боржнику належного йому майна, а відтак, за доводами скаржника, у діях приватного виконавця Трофименка М.М. вбачаються порушення Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2018 скаргу Фізичної особи-підприємця Яцюка В.О. на бездіяльність приватного виконавця Трофименка М.М. задоволено; визнано незаконною бездіяльність приватного виконавця Трофименка М.М. щодо не повернення Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О., транспортного засобу VOLVO, модель -12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1; зобов'язано приватного виконавця Трофименка М.М. повернути Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О. транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, приватний виконавець Трофименко М.М. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Яцюка В.О. відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що як тільки йому стало відомо про скасування судового рішення, на підставі якого було видано наказ та розпочато вчинення виконавчих дій, приватний виконавець 02.04.2018 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Вказаною постановою припиняється арешт майна, коштів боржника і скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення. За твердженнями приватного виконавця вчинені ним дії щодо припинення здійснення виконавчих дій є законними, правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України. На думку апелянта, 30.01.2018 за постановою приватного виконавця, Яцюком Вадимом Олександровичем було передано спірний транспортний засіб іншому зберігачу - Державному підприємству «Сетам», а відтак, боржник мав звернутися з вимогою про повернення майна саме до безпосереднього зберігача, а не до приватного виконавця. Натомість, за доводами апелянта, Яцюк Вадим Олександрович не вчинив жодної дії, спрямованої на повернення власного майна, окрім подачі скарги на бездіяльність приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича.

Сторони та апелянт своїм правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від учасників справи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та приватного виконавця не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників сторін та приватного виконавця не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з прийняттям постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Постановою приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича від 13.11.2017 відкрито виконавче провадження №55150445 з виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/1712/17 від 20.10.2017.

Приватним виконавцем Трофименком Михайлом Михайловичем 13.11.2017 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику.

Постановами приватного виконавця від 23.11.2017 здійснено опис належного боржнику рухомого і нерухомого майна, зокрема, щодо транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

Постановою приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича від 30.01.2018, призначено відповідального зберігача транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 - Державне підприємство «Сетам».

Згідно з описом майна від 30.01.2018 та актом прийому-передачі майна від 30.01.2018, спірний транспортний засіб передано приватним виконавцем Трофименком М.М. на зберігання Державному підприємству «Сетам».

Опис майна від 30.01.2018 та акт прийому-передачі майна від 30.01.2018 підписано Трофименком М.М. та представником ДП «Сетам» Іващенком О.О. за довіреністю від 10.01.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2018 зупинено виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі №911/1712/17 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.03.2018 приватним виконавцем Трофименко М.М. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду від 20.10.2017 у справі №911/1712/17.

Як вже вище зазначалось, постановою Верховного Суду від 22.03.2018 рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі №911/1712/17 скасовано.

Фізична особа-підприємець Яцюк Вадим Олександрович звернувся до приватного виконавця Трофименка М.М. із заявою про закінчення виконавчого провадження, в якій просив зняти арешти з усього рухомого та нерухомого майна, а також повернути всі вилучені для реалізації транспортні засоби.

За результатами розгляду заяви, приватним виконавцем Трофименком М.М. 02.04.2018 винесено постанови:

про поновлення виконавчого провадження №55150445 з примусового виконання наказу Господарського суду від 20.10.2017 у справі №911/1712/17;

про закінчення виконавчого провадження.

Як наслідок, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна, коштів боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Проте, приватним виконавцем не вчинено дій щодо повернення транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, переданого ним на зберігання Державному підприємству «Сетам», у зв'язку з чим, ФОП Яцюк В.О. і звернувся зі скаргою до суду.

Так, ухвалою суду першої інстанції зазначену скаргу задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов'язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання) (ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича від 30.01.2018, транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 було передано на зберігання - Державному підприємству «Сетам», що підтверджується описом майна від 30.01.2018 та актом прийому-передачі майна від 30.01.2018. На вказаних документах містяться підписи - виконавця Трофименко М.М. та представника ДП «Сетам» Іващенка О.О. за довіреністю від 10.01.2018.

За таких обставин, наведене підтверджує факт передачі транспортного засобу на зберігання саме приватним виконавцем державному підприємству «Сетам».

А відтак, доводи апелянта щодо причетності фізичної особи-підприємця Яцюка Вадима Олександровича до передачі майна останнього на зберігання іншому зберігачу, судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Приписами ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, зважаючи на те, що судове рішення, на виконання якого було видано наказ скасовано, вжиті раніше виконавцем заходи щодо виконання вказаного рішення теж підлягають скасуванню, а майно передане виконавцем на зберігання - поверненню боржнику.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вірно встановив місцевий господарський суд, матеріали виконавчого провадження не містять доказів, а приватним виконавцем не доведено повноти здійснення необхідних дій, спрямованих на повернення боржнику належного йому майна.

Також, в матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику постанови приватного виконавця від 30.01.2018 про передачу майна на зберігання іншому зберігачу та докази реалізації транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1, до суду їх також надано не було.

Крім того, обставини викладені в апеляційній скарзі теж не знаходять свого документального підтвердження матеріалами справи.

Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, невжиття приватним виконавцем заходів щодо повернення транспортного засобу боржнику прямо порушує право власності Фізичної особи-підприємця Яцюка В.О. на вказане майно.

Таким чином, з огляду на наявність правових підстав колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено скаргу Фізичної особи-підприємця Яцюка В.О. про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Трофименка М.М. щодо не повернення Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О., транспортного засобу VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1 та зобов'язання приватного виконавця Трофименка М.М. повернути Фізичній особі-підприємцю Яцюку В.О. транспортний засіб VOLVO, модель FH-12, 1997 р.в., колір зелений, сідловий тягач, 12130 см3, д.н. НОМЕР_1.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 у справі №911/1712/17 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 18.01.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова