ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 м. Київ

Справа № 910/14887/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНКО";

до: публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО";

про: стягнення 222.363,31 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНКО" (далі – позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (далі – відповідач) про стягнення 246.399,65 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором про надання послуг від 30.03.2018 № 514/АТ-18, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 246.399,65 грн., з яких: 222.363,31 грн. - основна заборгованість, 18.276,44 грн. - пеня, 1.535,00 грн. - 3 % річних та 4.224,90 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14887/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв’язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

До господарського суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до якої останній зменшив позовні вимоги до 222.363,31 грн. (основна заборгованість).

Вказана заява прийнята судом, відтак спір розглядається з урахуванням такого зменшення.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір про надання послуг від 30.03.2018 № 514/АТ-18 (далі – Договір), відповідно до предмету якого позивач надає послуги, що наведені в додатку № 1 до Договору, а відповідач зобов’язується прийняти та своєчасно оплатити надані послуги (п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що розрахунки за Договором здійснюються шляхом перерахування відповідачем коштів у національній грошовій одиниці на поточний рахунок позивача з відстрочкою платежу 15 календарних днів, з дати отримання рахунку-фактури та підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Положеннями п. 3.1 Договору передбачено, що позивач надає послуги з 01.04.2018 по 01.07.2018.

Між сторонами Договору укладено додаткову угоду від 20.06.2018 № 1 до Договору, відповідно до умов якої:

- змінено п. 3.1 Договору та викладено в наступній редакції: "позивач надає послуги з 01.04.2018 по 31.07.2018" (п. 1 додаткової угоди);

- змінено п. 8.1 Договору та викладено в наступній редакції: "цей Договір набуває чинності з моменту підписання кожною стороною та діє до 31.07.2018 включно, а в частині проведення розрахунків – до їх повного завершення".

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов’язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов’язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 222.363,31 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.07.2018 № ОУ-000093, якій підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, вказана сума заборгованості відповідачем на користь позивача не сплачена.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 222.363,31 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 222.363,31 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ МЕЛЬНИКОВА, будинок 31, ідентифікаційний код: 00131305) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНКО" (03035, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ СУРІКОВА, будинок 3, корпус 37, офіс 2, ідентифікаційний код: 32727466) заборгованість в сумі 222.363 (двісті двадцять дві тисячі триста шістдесят три) грн. 31 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 3.335 (три тисячі триста тридцять п’ять) грн. 45 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац