ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
Справа № 926/77/19
Суддя Господарського суду Чернівецької області Миронюк С.О., розглянувши
заяву стягувача: Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька виробничо-торгівельна колективна фірма «Акцент ЛТД»
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська взуттєва фабрика «КАЙРОС»
про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 28 від 06.11.2014 року в сумі 108258,90 грн.
11.01.2019 року Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька виробничо-торгівельна колективна фірма «Акцент ЛТД» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська взуттєва фабрика «КАЙРОС» заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 28 від 06.11.2014 року в сумі 108258,90 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2019 справу № 926/77/19 передано на розгляд судді Миронюку С.О.
Розглянувши подану заяву, суд встановив, що відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення № 28 від 06.11.2014 р., який укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Чернівецька виробничо-торгівельна колективна фірма «Акцент ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська взуттєва фабрика «КАЙРОС», заявник передав, а боржник прийняв у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 200кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул. Коростишевського, 8.
Вказане нерухоме майно було передане Боржнику в строкове платне користування по Акту прийому-передачі, підписаного сторонами 06.11.2014.
Згідно пункту 2.6. укладеного договору майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.
Згідно з пунктом 3.4. укладеного договору оренди орендна плата перераховується не пізніше двадцятого числа місяця, передуючого наступному місяцю користування орендованим майном.
Згідно з пунктом 4.6. укладеного договору оренди орендар зобов’язується сплачувати комунальні послуги, згідно виставлених розрахунків та показників лічильника орендодавця.
Відповідно до пунктів 10.1. та 10.3 договору, договір укладено строком на 1 рік, а у разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.
Однак, в порушення договірних зобов’язань, боржник несвоєчасно сплачував орендну плату та компенсації за спожиті комунальні послуги, що призвело до виникнення боргу в сумі 108258,90 грн. за період з 21.09.2018 р. по 22.11.2018 р., наявність заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 22.11.2018 р. підписаного та скріпленого печатками стягувача та боржника.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
Частина 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п’яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з пунктом 7 частини1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона ( орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Законодавець не обмежував поняття "грошової заборгованості", визначеної статтею 148 Господарського процесуального кодексу України, певним її видом, а лише обмежив сумою такої заборгованості - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дослідивши долучені до заяви докази, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню, право на стягнення яких виникло на підставі Договору оренди нежитлового приміщення № 28 від 06.11.2014 р., а також відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст, 525, 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України.
Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 151, 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Дата видачі судового наказу (співпадає з датою набрання законної сили наказом).
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин першої та другої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із частиною першою статті 159 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п’яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили “ ___ ” __________ 2018 року
Строк пред’явлення судового наказу до виконання “ ___ ” __________ 2018 року
Дата видачі судового наказу стягувачу “ ___ ” ___________ 2018 року
Суддя                                                    С. Миронюк