Справа № 909/512/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., розглянув в порядку загального позовного провадження справу № 909/512/18 за позовом приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про стягнення з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн.

АТ "ПРОСТО-страхування" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ПрАТ СК "Галицька" страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 29 листопада 2017 р. на автодорозі Київ - смт Глеваха відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки Lexus RX350 та марки Hyundai, внаслідок якої була завдана майнова шкода власнику транспортного засобу марки Lexus RX350, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована позивачем на підставі договору добровільного страхування. У зв'язку із виплатою страхового відшкодування позивач набув права зворотної вимоги до відповідальної за завдану шкоду особи. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу марки Hyundai була застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ/0513900), саме на останнього покладений обов'язок із відшкодування завданої шкоди.

13 червня 2018 р., Господарський суд Івано-Франківської області (суддя Скапровська І. М.) відкрив провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження.

10 серпня 2018 р., суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 29 серпня 2018 р., однак в цей день засідання не відбулось у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Скапровської І. М.

08 жовтня 2018 р., на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Івано-Франківської області, враховуючи неможливість розгляду даної справи суддею Скапровською І. М. більше чотирнадцяти днів у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю, було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 909/512/18 між суддями, за результатами якого справу було передано на розгляд судді Ткаченко І. В.

10 жовтня 2018 р., суд прийняв до розгляду зазначену справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і зобов'язав відповідача у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати Господарському суду Івано-Франківської області відзив на позов, а також копію полісу № АМ/0513900 та статуту.

29 листопада 2018 р., суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 20 грудня 2018 р., витребував у позивача додаткові докази та встановив відповідачу строк на подання відзиву - 15 днів з дня отримання цієї ухвали.

12 грудня 2018 р., до канцелярії суду від позивача надійшли витребувані судом документи.

20 грудня 2018 р., підготовче провадження у справі суд закрив та призначив справу до розгляду по суті на 16 січня 2018 р.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили.

Про дату, час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими на їх адресу суд надсилав копії ухвали від 20 грудня 2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Водночас, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

28 листопада 2017 р., АТ "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_1 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту "ПРЕМІУМ КАСКО" № 1700439, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу марки Lexus RX350 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до пп. 1.15 цього Договору, строк його дії - з 28 листопада 2017 р. 14 год. 00 хв. до 27 листопада 2018 р.

Згідно з даними довідки № 785665, 29 листопада 2017 р., на автодорозі Київ - смт Глеваха відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Hyundai Santa FE реєстраційний номер BI7645N, під керуванням ОСОБА_2

Цього ж дня ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

07 грудня 2017 р., ОСОБА_1 звернулась до АТ "ПРОСТО-страхування" із завою про виплату страхового відшкодування.

02 січня 2018 р., позивач на підставі акту огляду транспортного засобу від 30 листопада 2017 р. № 125118, страхового акту від 11 грудня 2017 р. № 125118, виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 336 037 грн 10 коп.

Відповідно до звіту № 125118, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного автомобіля НОМЕР_3, становила 469 984 грн 92 коп.

При цьому, згідно з даними Експертного висновку/калькуляції від 07 травня 2018 р. вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу становила - 430 262 грн 52 коп.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 р. у справі № 362/6340/17 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило згадану ДТП, було визнано ОСОБА_2

Як зазначає у своїй позовній заяві АТ "ПРОСТО-страхування", відповідно до даних централізованої бази МТСБУ, власник автомобіля Hyundai Santa FE реєстраційний номер BI7645N на момент ДТП мав дійсний поліс № АМ/0513900 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ СК "Галицька" з ліміт відповідальності у розмірі 100 000 грн з франшизою 0 грн.

02 лютого 2018 р., позивач звернувся до відповідача із вимогою № 04-282 про здійснення страхового відшкодування, однак відповідач вимог позивача не виконав.

Отже, предметом цього спору є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

За змістом положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 512 та ст. 515 ЦК України, кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Як визначено в ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За змістом ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, які не відшкодовуються страховиком за договором страхування.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, що визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило згадану ДТП, була застрахована відповідачем, обов'язок з відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди слід покласти на останнього у розмірі витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, та в межах ліміту відповідальності, що становить 100 000 грн.

У своїй позовній заяві АТ "ПРОСТО-страхування" просить стягнути із відповідача також 3 600 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження здійснених таких витрат позивач долучив до позовної заяви копії договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2018 р. № 1, реєстру страхових справ, щодо яких було укладено договір про надання правової допомоги, детального опису робіт, виконаних для надання правової допомоги, від 16 квітня 2018 р. та платіжного доручення від 04 травня 2018 р. № 7887.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи наведене, судовий збір та витрати позивача на професійну правничу допомогу суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про стягнення з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн - задовольнити;

з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22; ідентифікаційний код 22186790) на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673) стягнути 100 000 (сто тисяч) грн страхового відшкодування, 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн витрат на оплату судового збору та 3 600 (три тисячі шістсот) грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повне рішення складено 18 січня 2019 р.