ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Справа № 903/771/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база"

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.18р. (про вжиття заходів забезпечення позову), постановлену суддею Шум М.С. в м. Луцьку,

у справі № 903/771/18

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база"

про стягнення 66396,44 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. у справі № 903/771/18 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" (, місцезнаходження реєстраційної справи - Відділ реєстрації бізнесу та дозвільних процедур Департаменту ЦНАП м. Луцьк ), а саме: вносити запис про припинення юридичної особи в результаті ліквідації до вирішення спору у справі № 903/771/18.

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. у справі № 903/771/18 та ухвалити нове судове рішення про відмову в забезпеченні позову, щодо заборони суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" (, місцезнаходження реєстраційної справи - Відділ реєстрації бізнесу та дозвільних процедур Департаменту ЦНАП м. Луцьк ), а саме: вносити запис про припинення юридичної особи в результаті ліквідації до вирішення справи № 903/771/18.

Скаржник вважає ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вважає, що заява позивача про забезпечення позову не містить обґрунтування щодо наявності правового зв'язку між заявленими позовними вимогами та заходами до забезпечення позову, які заявник просить вжити.

Доводить, що забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ «Ковельська оптово-торгова база», а саме: вносити запис про припинення юридичної особи в результаті ліквідації не відповідає предмету позову, яким є стягнення коштів.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. про забезпечення позову у даній справі.

17.12.2018 р. позивачем надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. у справі № 903/771/18 без змін, а скаргу - без задоволення.

Доводить, що на даний час здійснюється ліквідація юридичної особи відповідача. Посилається на витягу з ЄДР, відповідно до якого розміщена інформація про кінцевий термін заявлення вимог кредиторів - до 19.12.2018 р. Вважає, що вчинення реєстраційної дії про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України буде припиненням її цивільної правоздатності, і як наслідок - у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду у даній справі буде неможливим. Зазначає, що скасування заходів забезпечення позову призведе до внесення запису про ліквідацію до Єдиного державного реєстру, а провадження у справі № 903/771/18 місцевим судом буде закрите, без ухвалення рішення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Вважає, що витяг з ЄДРПОУ, який наявний в матеріалах справи, є належним та достатнім доказом на підтвердження викладених у даному відзиві обставин, а обраний захід забезпечення позову прямо стосуються предмета спору та підлягає застосуванню у даній справі. Доводить, що обраний захід забезпечення позову не обмежує права товариства щодо його господарської діяльності до вирішення спору по суті, оскільки унеможливлює лише внесення запису до ЄДРПОУ щодо припинення юридичної особи - сторони по справі.

Просить з урахуванням наведених обставин ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. у справі № 903/771/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від "07" грудня 2018 року колегією суддів у складі головуючого судді Маціщук А.В., судді Олексюк Г.Є., судді Петухова М.Г. прийнято до розгляду апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. у справі № 903/771/18. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні 28.12.2018 р.

27 грудня 2018 року до початку першого судового засідання у справі до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Олексюк Г.Є. у справі № 903/771/18. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 р. задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про відвід судді Олексюк Г.Є.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2018 р. у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 р. прийнято справу № 903/771/18 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В., справу призначено до розгляду в судовому засіданні 08.01.2019 р.

Сторони не забезпечили явку представників в судовому засіданні.

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Пономарьов проти України", де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.9 ГПК України будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Отже, сторони зобов'язані виявляти належну зацікавленість у розгляді справи, що узгоджується з позицією, викладеною у рішеннях Європейського суду з прав людини, та вищенаведеними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обов'язковою не визнавалась, а правові позиції сторін викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали оскарження ухвали, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" про стягнення 65322,44 грн. вартості частини майна у статутному капіталі товариства з урахуванням індексу інфляції та 1074 грн. 3% річних /а.с. 2-4 матеріалів оскарження/.

21.11.2018 р. позивачем подано заяву (вх. 01-68/79/18) про забезпечення позову, в якій просить до вирішення спору по суті у справі № 903/771/18 заборонити суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ «Ковельська оптово - торгова база» (ідентифікаційний код 38527562, місцезнаходження реєстраційної справи - Відділ реєстрації бізнесу та дозвільних процедур Департаменту ЦНАП м Луцьк ), а саме: вносити запис про припинення юридичної особи в результаті ліквідації /а.с. 20-23 матеріалів оскарження /.

Обґрунтовуючи таку заяву, позивач доводить, що вчинення такої реєстраційної дії як ліквідація ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» буде припиненням її цивільної правоздатності, і як наслідок, у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду у даній справі буде неможливим. Заявник вважає, що обраний в заяві захід забезпечення позову прямо стосуються предмета спору та підлягає застосуванню.

Відповідно до оскаржуваної ухвали Господарський суд Волинської області задоволив заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Місцевим господарським судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" з 18.09.2018р. перебуває в стані припинення. Суд дійшов висновку, що припинення юридичної особи відповідача може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову, і заявником доведено необхідність вжиття визначених ним заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Господарського суду Волинської області з урахуванням такого.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних ризиків у подальшому виконанні такого рішення. При цьому вжиття заходів забезпечення позову не має порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог та сприятимуть його виконанню. Тоді як невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що призведе до нівелювання функції судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ПІК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або .іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога про стягнення вартості майна, пропорційної частці у статутному капіталі товариства, три відсотки річних та інфляційних втрат - в сукупному розмірі 66396,44 грн.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що відповідач ТОВ "Ковельська оптово-торгова база" з 18.09.2018 р. перебуває в стані припинення, і така обставина підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.10.2018 р./арк.17-18/.

За наведеної обставини є правомірним висновок суду першої інстанції, що вчинення реєстраційної дії про ліквідацію ТзОВ «Ковельська оптово-торгова база» відповідно до ч.4 ст. 91 ЦК України буде припиненням її цивільної правоздатності, і як наслідок, у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду у даній справі буде неможливим. Колегія суддів вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову не обмежує права товариства щодо його господарської діяльності до вирішення спору по суті, оскільки унеможливлює лише внесення запису до ЄДРПОУ щодо припинення юридичної особи - сторони по справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачай : направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

При цьому, чинною редакцією Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не передбачено обмежень щодо проведення реєстраційних дій за місцезнаходженням реєстраційної справи, а тому вчиняти реєстраційні дії стосовно юридичної особи, а в даному випадку - ТОВ «Ковельської оптово-торгової бази » може будь-який державний реєстратор у будь-якій адміністративно-територіальній одиниці України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. про забезпечення позову у справі № 903/771/18 відповідає матеріалам справи і немає підстав для її скасування чи зміни. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

За загальними правилами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Керуючись ст. ст. 129, 137, 255, 269 - 271, 273, 275, 276, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.11.2018 р. (про звжиття заходів забезпечення позову) у справі № 903/771/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали оскарження ухвали від 23.11.2018 р. у справі № 903/771/18 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 08 січня 2018 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.