УХВАЛА

м. Київ

04.01.2019Справа № 910/17592/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Служби безпеки України (01034, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 33)

до Національного антикорупційного бюро України (03035, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ СУРИКОВА, будинок 3)

про визнання інформації недостовірною та її спростування

ВСТАНОВИВ:

Служба безпеки України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Національного антикорупційного бюро України про визнання недостовірною інформації та її спростування.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зазначає, що правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви від 27.12.2018 року, предметом даного позову є вимоги позивача про:

- визнання недостовірною інформації про СБУ, поширену директором НАБУ, наступного змісту:

- "...одна із цих операцій стосувалася фіксації "кришування" грального бізнесу і до цього грального бізнесу причетні керівники Служби безпеки України...";

-"...така неприкрита діяльність не може бути без "кришування" з боку найвищих посадових осіб і одна із операцій була направлена на те, щоб зафіксувати на причетність до "кришування" цього бізнесу, незаконного, працівників СБУ, безпосередньо працівників "К"...";

- зобов'язання НАБУ спростувати недостовірну інформацію про СБУ у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення - шляхом повідомлення директором НАБУ на офіційному публічному заході (брифінгу) про недостовірність поширеної інформації, із запрошенням представників ЗМІ.

- зобов'язання НАБУ в письмовому вигляді повідомити Комітет Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції та народних депутатів України, які були присутні на його засіданні 03.10.2018 року, про недостовірність поширеної директором НАБУ інформації про СБУ.

Тобто, звернувшись до суду в грудні 2018 року із позовом з трьома вимогами, що носять немайновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням змісту заявлених вимог, 5286,00 грн. судового збору.

З поданого позивачем в якості доказу сплати судового збору платіжного доручення № 7256 від 22.12.2018 року на суму 1762,00 грн. вбачається, що позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви сплачено лише 1762,00 грн. судового збору, тобто недоплата становить 3524,00 грн.

Інших доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти платіжне доручення № 7256 від 22.12.2018 року на суму 1762,00 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому розмірі, в зв'язку з чим позивачу належить доплатити 3524,00 грн. судового збору.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; згідно п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, як встановлено судом, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Окрім того, дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що остання не містить підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Однак, в порушення приписів ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: до позовної заяви не додано всіх документів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, зокрема, копії протоколу засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 03.10.2018 року, під час якого, за твердженням позивача, було повідомлено недостовірну інформацію про СБУ.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Також суд наголошує, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд зазначає, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Дослідивши позовні матеріали справи судом встановлено, що предметом позову у даній справі, зокрема, є зобов'язання НАБУ в письмовому вигляді повідомити Комітет Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції та народних депутатів України, які були присутні на його засіданні 03.10.2018 року, про недостовірність поширеної директором НАБУ інформації про СБУ (абз. 5 прохальної частини позовної заяви).

При цьому вказана прохальна частина позовної заяви не містить конкретного зазначення народних депутатів України, з вимогами щодо повідомлення яких про недостовірність інформації позивач звернувся до суду.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п.п. 1, 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість незазначення позивачем в позовній заяві чіткого змісту самих позовних вимог у відповідності до вимог чинного господарського процесуального законодавства нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Служби безпеки України без руху.

2. Встановити Службі безпеки України строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Службі безпеки України спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмових доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі;

- подання до суду розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- подання до суду письмової заяви, яка буде містити: підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подання до суду належним чином засвідченої копії протоколу засідання Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції від 03.10.2018 року;

- подання до суду письмової заяви із визначенням чіткого змісту позовних вимог у відповідності до правових способів захисту прав та інтересів, передбачених чинним законодавством України.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 04.01.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Якименко