УХВАЛА

14 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 923/564/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач - Фізична особа-підприємець Охріменко Андрій Миколайович,

відповідач - Фізична особа-підприємець Васильєв Ігор Станіславович,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Васильєва Ігоря Станіславовича

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018

у складі колегії суддів: Діброви Г.І. (головуючий), Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

та на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017

у складі судді Закуріна М.К.

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Охріменка Андрія Миколайовича

до Фізичної особи-підприємця Васильєва Ігоря Станіславовича

про стягнення 225 912 грн,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Фізична особа-підприємець Охріменко Андрій Миколайович звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Васильєва Ігоря Станіславовича (далі - ФОП Васильєв І.С.), в якій просив суд стягнути з ФОП Васильєва І.С. на користь Фізичної особи-підприємця Охріменка Андрія Миколайовича суму боргу у розмірі 225 912 грн, що включає суму основного боргу 142 194 грн, суму інфляційних втрат 74 110 грн та 3 % річних від простроченої суми боргу 9 608 грн, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору.

18.09.2017 рішенням Господарського суду Херсонської області у справі № 923/564/17 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Охріменка Андрія Миколайовича задоволені частково; стягнуто з ФОП Васильєва І.С. на користь Фізичної особи-підприємця Охріменка Андрія Миколайовича 142 194 грн основного боргу, 74 110 грн інфляційних втрат, 9 608 грн річних та 3 388, 68 грн компенсації по сплаті судового збору; повернуто Фізичній особі-підприємцю Охріменку Андрію Миколайовичу 131 грн надлишково сплаченої суми судового збору; в частині відшкодування витрат на послуги адвоката відмовлено.

03.05.2018 постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі № 923/564/17 апеляційну скаргу ФОП Васильєва І.С. на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 залишено без змін. Доручено Господарському суду Херсонської області видати наказ.

11.12.2018 ФОП Васильєвим І.С. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у справі № 923/564/17, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

12.12.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Стратієнко Л.В., Погребняка В.Я.

22.12.2018 ухвалою Верховного Суду було витребувано з Господарського суду Херсонської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 923/564/17 для розгляду клопотання ФОП Васильєвим І.С. про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у зазначеній справі.

09.01.2019 до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 923/564/17.

Судом вирішено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Одеського апеляційного господарського суду складено 03.05.2018, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 було 23.05.2018, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Касаційну скаргу ФОП Васильєвим І.С. подано до Верховного Суду 11.12.2018, тобто з пропуском двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження. Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивовано тим, що про оскаржувану постанову скаржникові стало відомо від державного виконавця під час стягнення боргу відповідно до наказу Господарського суду Херсонської області. Скаржник вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2018 йому було вручено після 25.11.2018, а потім на офіційному сайті суду він ознайомився із постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018. При цьому ФОП Васильєв І.С. зазначає, що оскаржувану постанову він не отримував, а тому не міг скористатися правом на своєчасне оскарження. З урахуванням викладеного скаржник просить Суд поновити йому строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у справі № 923/564/17.

Розглянувши зазначене клопотання Суд зазначає наступне.

Касаційну скаргу ФОП Васильєвим І.С. подано зі спливом більш як семимісячного терміну з моменту оприлюднення постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вказавши при цьому єдиною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, факт неотримання повного тексту оскаржуваної постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018.

З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2017 ухвалою Одеського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП Васильєва І.С. на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у зазначеній справі було повернуто заявникові. Копія вказаної ухвали була повернута за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (т. 2, а.с. 3).

Однак, не зважаючи на факт неотримання ФОП Васильєвим І.С. копії вказаної ухвали, відповідач звертається до суду апеляційної інстанції вдруге, усунувши недоліки поданої вперше апеляційної скарги. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, ФОП Васильєв І.С. вказує, що про ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 йому стало відомо із сайту суду, тобто скаржник контролює рух вказаної справи.

03.05.2018 було прийнято постанову Одеського апеляційного господарського суду за відсутності ФОП Васильєва І.С. При цьому 08.05.2018 повний текст вказаної постанови було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73761293).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Таким чином, ФОП Васильєв І.С. не був позбавлений об'єктивної можливості в розумні строки дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористався, у зв'язку з чим касаційну скаргу подано з пропуском двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ФОП Васильєвим І.С. під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції у документах вказувалось три різні адреси його місцезнаходження, що, на думку Суду, збільшувало ризик неотримання ним судової кореспонденції.

При цьому, суд касаційної інстанції враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, контроль за рухом справи покладено на учасників справи, зокрема, на ФОП Васильєва І.С.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що скаржник був обізнаний про апеляційний розгляд вказаної справи, оскільки був заявником апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, а копію оскаржуваної постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 було направлено ФОП Васильєву І.С. на адресу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повідомлена самим ФОП Васильєвим І.С. у поданій касаційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1, доводи викладені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження визнаються Судом неповажними.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на час звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2017 ФОП Охріменко А.М. звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до ФОП Васильєва І.С. про стягнення 225 912 грн за накладною від 23.07.2014 № 44/1.

Таким чином, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі (225 912*1,5%)*200% = 6 777,36 грн.

Проте, касаційна скарга ФОП Васильєвим І.С. судовим збором не оплачена, натомість скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до закінчення розгляду справи по суті. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що згідно Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору, однак такі докази скаржником не додано через важке фінансове становище. ФОП Васильєв І.С. зазначає, що оскільки він з 08.08.2017 перебуває на лікуванні із цукровим діабетом, всі кошти витрачаються на лікування, у зв'язку з чим він не взмозі наразі сплати судовий збір. Враховуючи зазначене та з урахування частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", ФОП Васильєв І.С просить Суд відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до закінчення розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. Отже, посилання скаржника на важкий фінансовий стан, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір". При цьому, клопотання ФОП Васильєва І.С про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у справі № 923/564/17 не підтверджено жодними доказами, а тому у задоволенні цього клопотання Судом вирішено відмовити.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову ФОП Васильєву І.С. у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про залишення касаційної скарги ФОП Васильєва І.С. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у справі № 923/564/17 без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом подання Суду: заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ніж ті, що були зазначені в доданому до касаційної скарги клопотанні, а також належних докази сплати судового збору в сумі 6 777,36 грн.

При цьому звертаємо увагу заявника, що листом Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суду, 055)", символ звітності банку - 207.

Керуючись статтями 234, 288, частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Васильєву Ігорю Станіславовичу у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у справі № 923/564/17.

2. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Васильєву Ігорю Станіславовичу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

3. Залишити без руху касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Васильєва Ігоря Станіславовича на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2017 у справі № 923/564/17.

4. Надати Фізичній особі-підприємцю Васильєву Ігорю Станіславовичу строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков