ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1532/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський та Міністерства оборони України м. Київ

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р.

по справі № 916/1532/18

за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС» Одеська область

про розірвання договору

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_2

час та місце ухвалення рішення: 12.10.2018 р., м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

повний текст складено та підписано: 22.10.2018 р.

за участю представників сторін:

від Міністерства оборони України: ОСОБА_3, довіреність № 220/526/Д, дата видачі: 03.12.18;

від Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський: ОСОБА_4, довіреність № 1, дата видачі: 02.01.19;

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС» Одеська область: адвокат ОСОБА_5, довіреність № б/н, дата видачі: 22.08.18;

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18.

Розгляд апеляційної скарги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18 призначено на 12 грудня 2018 року на 11:30год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України м. Київ на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18.

Призначено розгляд апеляційної скарги Міністерства оборони України м. Київ для сумісного розгляду з апеляційною скаргою Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський на 12 грудня 2018 р. на 11:30год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні по справі № 916/1532/18 до 11.01.2019 р. до 14:00год.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що о'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський та Міністерства оборони України м. Київ розглянуті в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» про розірвання Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., що укладені між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс», та про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» пені у розмірі 105 289 грн. 82 коп.

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 квітня 2015р. між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» був укладений Договір про вирощування сільськогосподарських культур, предметом якого є вирощування зернових сільськогосподарських культур на земельних ділянках площею 945 га, які надані Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частині району в безстрокове користування, з метою залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності Збройних сил України та відповідно до ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони».

Позивач у справі зазначає, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» не виконувало належним чином свої зобовязання щодо здійснення платежів, передбачених п.п.5.1 та 5.2 Договору. Платежі здійснювались несвоєчасно та не у повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості у сумі 1 700 000 грн., яку відповідачем було погашено лише 17.07.2018р., що підтверджується випискою Державної казначейської служби від 18.07.2018р. За таких обставин, позивачем було застосовано до відповідача п.8.4 Договору та нараховано штраф (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, що, за розрахунком позивача, склало 105 289 грн. 82 коп. Зазначені санкції було сплачено ТОВ «Агро-Альянссервіс» на користь позивача платіжним дорученням № 50 від 13.04.2018р. на суму 100 000 грн. та платіжним дорученням № 63 від 19.04.2018 р. на суму 59 863 грн. 06 коп.

Позивач у справі вважає, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» було допущено порушення умов Договору у вигляді порушення строків внесення платежів, що, на думку позивача, є істотним порушенням умов договору та має наслідком його розірвання.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу україни та ст. 526 Цивільного кодексу україни субєкти господарювання на інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актівЮ договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала приукладенні договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. закрито провадження у справі № 916/1532/18 в частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» пені у розмірі 105 289 грн. 82 коп. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. у задоволенні позову Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» про розірвання Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., що укладені між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що протягом певного часу зі сторони ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» дійсно мала місце несвоєчасна оплата платежів за Договором, але спірні питання щодо оплати відповідно до проведеної сторонами звірки взаєморозрахунків за період січень-березень 2018р. було врегульовано сторонами згідно з положеннями п. 8.5 Договору шляхом переговорів, у звязку з чим гарантійним листом від 31.05.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» гарантувало повну оплату у строк до 15.07.2018р. і Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району проти цього не заперечувала. 17 липня 2018р. на користь позивача відповідачем було перераховано 1 200 000 грн. платіжним дорученням №156, 18 липня 2018р. було перераховано ще 500 000 грн. платіжним дорученням №159. Платіжним дорученням №174 від 23.07.2018р. перераховано ще 203 165 грн. 40 коп.

За таких обставин, станом на дату подачі позову мала місце передплата за серпень у розмірі 321 284 грн. 30 коп. Отже, будь-яких збитків від прострочення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» оплати за Договором Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району не зазнала та жодним чином не була позбавлена того, на що розраховувала за Договором.

Крім того, 23.07.2018р. платіжним дорученням №175 від 23.07.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» було перераховано на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району 114 374 грн. 55 коп. у якості штрафних санкцій.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, позивач повністю отримав те, на що він розраховував при укладенні Договору та додаткових угод до нього.

За таких обставин, на думку суду, позов Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» про розірвання Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., що укладені між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс», задоволенню не підлягає.

Не погодившись з наведеним рішенням, Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району оскаржила його до Південно-західного апеляційного господарського суду.

В поданій апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, та просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. у справі № 916/1532/18 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району та розірвати договір про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткову угоду № 2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди № 3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., що укладені між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс».

Зокрема, позивач зазначає, що заявлена до стягнення пеня у розмірі 105 289,82грн. за невиконання зобовязань за договором № 5-2015 від 17.04.2015 р. задоволена відповідачем після предявлення позову, а тому суд першої інстанції безпідставно не стягнув в відповідача понесені витрати (судовий збір) у сумі 1 762,00грн., що на думку позивача є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України та порушенням норм процесуального права у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності будь-яких збитків від прострочення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» оплати за договором, оскільки позивачем нараховано індекс інфляції та 3% річних за період з 16.01.2018 р. по 23.07.2018 р., яка залишена поза увагою суду під час оцінки критерію істотного порушення договору.

14.11.2018р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надішла апеляційна скарга Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. в судовій справі № 916/1532/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району та розірвати договір про вирощування сільськогосподарських культур від 17.04.2015 р. № 5-2015 (із змінами).

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України посилається на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків викладених у рішенні місцевого господарського суду, а також порушення норм процесуального права.

Міністерство оборони України в апеляційній скарзі звертає увагу, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» систематично порушувались умови Договору, при цьому судом не враховано те, що кошти, отримані за умовами Договору, є джерелом фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності. Таким чином, на думку міністерства оборони України, будь-яке прострочення виконання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» умов Договору є його істотним порушенням.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» в поданих відзивах на апеляційні скарги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району та Міністерства оборони України просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення Господарського суду одеської області від 12.10.2018 р. у справі № 916/1532/18 без змін.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, а також представника апелянта Міністерства оборони України, дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 17 квітня 2015р. між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» був укладений Договір про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 (далі по тексту Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, з метою залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності та життєдіяльності Збройних сил України та відповідно до ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони» від 27.11.2003, № 1345-ІV, Сторони за цим Договором домовились про вирощування сільськогосподарських культур, на земельних ділянках площею 945га, які надані Стороні-1 (Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частині району) в безстрокове користування та можливостей Сторони-2 (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс») діяти, а саме: вирощування зернових сільськогосподарських культур.

Як визначено п. 1.2. Договору, сторони домовилися, що обробіток землі буде здійснюватися наступним чином:

Сторона-1 (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району) бере на себе зобовязання залучити площу земельної ділянки, яка надана в безстрокове користування для вирощування сільськогосподарських культур;

Сторони-2 (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс») бере в користування земельні ділянки та власними коштами проводить необхідний комплекс заходів по забезпеченню повного сільськогосподарського циклу з вирощування сільськогосподарських культур.

Як вбачається з матеріалів справи в подальшому між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» укладено додаткову угоду № 2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р. та додаткову угоду № 3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р.

Термін дії Договору, з урахуванням додаткової угоди № 2 від 02.09.2016р. - до 02.09.2023р.

Згідно пунктів 5.1 та 5.2 в редакції Додаткової угоди № 3 від 25.10.2016р., ціна Договору складає 3 855 111 грн. 60 коп., тобто з розрахунку 2 280 грн. за 1 га на один календарний рік, а саме не менш 8% нормативної грошової оцінки. Розрахунки проводяться щомісяця, рівними платежами, в строк до 15 числа наступного за платежем місяць, протягом календарного року, у сумі 321 284 грн. 30 коп. Зазначена додаткова угода є невідємною частиною Договору.

Відповідно до Акту обміру земельної ділянки, складеного 02.09.2016р., та який є додатком до Договору та його невідємною частиною, сторонами залучено до обробки земельні ділянки загальною площею 1 690,97 га.

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району стверджує, що відповідач за цим договором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» свої зобовязання в частині проведення розрахунків із позивачем виконує несвоєчасно та не в повному обсязі, що і зумовило звернення Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилами ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, а також ст. 4 ГПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язків елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Абзацом 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України визначено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 526 Цивільногокодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Договір - це домовленість, що свідчить про волевиявлення сторін та узгодження їхніх дій. Він є інститутом добровільного виконання зобовязань для отримання результату, задля якого його укладено, і якого намагаються досягти сторони шляхом вчинення певних дій.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Метою укладення Договору про вирощування сільськогосподарських культур від 17.04.2015р. є залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності Збройних сил України та відповідно до ст.4 Закону України «Про використання земель оборони». Отже, при укладенні зазначеного договору Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району певним чином розраховувала на отримання від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» грошових коштів, розмір яких встановлено у п.5.1 Договору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що правовим наслідком порушення зобовязання може бути розірвання договору.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.09.2013 №6-75цс13, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, встановлених абз. 2 ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але і наявність шкоди, завданої цим порушенням, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона могла отримати.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за обєктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як субєктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Отже, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона могла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Таким чином, у даному випадку для вирішення питання про наявність підстав для застосування ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України має бути встановлено співвідношення між тим, на що розраховував позивач, укладаючи даний договір, і фактичними результатами дій відповідача.

Як встановлено судом першої інстанції, протягом певного часу зі сторони ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» дійсно мала місце несвоєчасна оплата платежів за Договором, але, спірні питання щодо оплати відповідно до проведеної сторонами звірки взаєморозрахунків за період січень-березень 2018р. було врегульовано сторонами згідно з положеннями п. 8.5 Договору шляхом переговорів, у звязку з чим гарантійним листом від 31.05.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» гарантувало повну оплату у строк до 15.07.2018р. і Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району проти цього не заперечувала.

17 липня 2018р. на користь позивача відповідачем було перераховано 1 200 000 грн. платіжним дорученням № 156, 18 липня 2018р. було перераховано ще 500 000 грн. платіжним дорученням №159. Платіжним дорученням № 174 від 23.07.2018р. перераховано ще 203 165 грн. 40 коп.

Таким чином, станом на дату подачі позову мала місце передплата за серпень у розмірі 321 284 грн. 30 коп. Отже, будь-яких збитків від прострочення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» оплати за Договором Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району не зазнала та жодним чином не була позбавлена того, на що розраховувала за Договором.

23.07.2018р. платіжним дорученням № 175 від 23.07.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» перерахувало на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району 114 374 грн. 55 коп. у якості сплати штрафних санкцій.

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув в відповідача понесені витрати (судовий збір) у сумі 1 762,00грн., сплачені позивачем за подану позовну вимогу щодо стягнення пені у розмірі 105 289,82грн.

Дані твердження позивача колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського смуду Одеської області від від 01.10.2018р. закрито провадження у справі № 916/1532/18 в частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» пені у розмірі 105 289 грн. 82 коп. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Статтею 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, у тому числі ухвала про закриття провадження у справі.

Відповідно до матеріалів справи ухвала Господарського смуду Одеської області від від 01.10.2018р. закрито провадження у справі № 916/1532/18 в частині позовних вимог щодо стягнення пені не оскаржена та набрала законної сили.

В даному випадку предметом апеляційного перегляду є рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18.

Вирішення питання щодо розподілу судових витрат при закритті провадження у справі вирішується під час вчинення даної процесуальної дії відповідною ухвалою суду, в даному випадку ухвалою від 01.10.2018 р., суд першої інстанції відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, при винесенні рішення не був зобовязаний здійснювати розподіл судових витрат у звязку з закриттям провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені.

Як було зазначено вище предметом данного апеляційного перегляду є рішення господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18, а не ухвала суду від 01.10.2018р., тому даний довод апеляційної скарги судом до уваги не приймається.

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району та Міністерство оборони України не погоджуються із висновками суду першої інстанції щодо відсутності будь-яких збитків від прострочення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» оплати за договором, оскільки позивачем нараховано індекс інфляції та 3% річних за період з 16.01.2018 р. по 23.07.2018 р., яка залишена поза увагою суду під час оцінки критерію істотного порушення договору.

Дослідивши матеріали справи, а саме позовну заяву Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Звертаючи до Господарського суду Одеської області з позовною заявою Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району просила суд розірвати Договір про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткову угоду № 2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., додаткову угоду № 3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р., а також стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» пені у розмірі 105 289 грн. 82 коп.

В обгрунтвання позовної заяви Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району зазначила, що відповідачем належним чином не виконуються зобовязання за Договором про вирощування сільськогосподарських культур № 5-2015 від 17.04.2015р. в частині здійснення оплати, а тому просить суд стягнути нараховану відповідачу пеню.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки про поданні позовної заяви Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району вимоги щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних не заявлялись, дані вимоги не могли бути предметом розгляду та дослідження судом першої інстанції.

Оскільки сума боргу по індексу інфляції та 3% річних не визнається відповідачем, вона є оспорюваною, тобто підлягає належному дослідженню та встановленню.

Таким чином, твердження позивача щодо наявності збитків у звязку з несплатою відповідачем 3%річних та індексу інфляції, судом до уваги не приймаються оскільки позивач не довів наявності обовязку відповідача сплатити дану суму боргу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позивач повністю отримав те, на що він розраховував при укладенні Договору та додаткових угод до нього, борг заявлений позивачем до стягнення (пеня), відповідачем сплачений у повному обсязі.

За таких обставин, колегія судів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс» про розірвання Договору про вирощування сільськогосподарських культур №5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди №2 від 02.09.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур №5-2015 від 17.04.2015р., додаткової угоди №3 від 25.10.2016р. до Договору про вирощування сільськогосподарських культур №5-2015 від 17.04.2015р., що укладені між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційної частиною району та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянссервіс».

З огляду на вказані вище обставини справи, наявні докази та норми чинного законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність оскаржуваного судового рішення, у звязку з чим, апеляційні скарги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський та Міністерства оборони України м. Київ слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. по справі № 916/1532/18 задишити без змін.

З огляду на викладені обставини, керуючись ст. ст. 272 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2018 р. у справі № 916/1532/18 залишити без змін, апеляційні скарги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району м. Білгород-Дністровський та Міністерства оборони України м. Київ - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.01.2019 р.

Головуючий суддя: Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

ОСОБА_6