ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2009/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" (вул. Чорноморського козацтва, б. 115, м. Одеса, 65033; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" (вул. Середня, б. 36, м. Одеса, 65000; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 12.07.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_3- довіреність №1299 від 18.06.2018р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" про стягнення суми боргу у сумі 1 075 632 грн. 72 коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20 вересня 2018 р. відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

12 жовтня 2018 р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив суд стягнути суму боргу у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15 листопада 2018 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2009/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Відповідач про місце, дати та час судових засідань повідомлявся належним чином за юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.09.2018р., та отримував кореспонденцію суду, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

Відповідно до частини девятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 01 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" (Компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" (Покупець) було укладено Договір постачання № ТД-207 , за умовами якогоКомпанія зобовязується поставити Покупцю продукцію торгової марки „Пуратос, вироблену безпосередньо в Україні або в інших країнах дочірніми підприємствами „Пуратос Груп (надалі продукція), а Покупець прийняти продукцію, належним чином її зберігати, своєчасно сплатити за продукцію на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору загальний обсяг продукції, що поставляється за даним договором, визначається протягом строку дії Договору на підставі узгоджених замовлень та товарно-транспортних накладних. Форма замовлення є обовязковою для покупця (Додаток №1). Належним чином оформлена карта Покупця (Додаток №5) є невідємною частиною даного договору.

Умовами п.3.1. Договору встановлено обовязки Покупця, зокрема, приймати та своєчасно сплачувати за продукцію.

Відповідно до п. 8.1. Договору у редакції Додаткової угоди від 20.05.2015р. у випадку відстрочення платежу, Покупець зобовязаний здійснити оплату поставленої продукції не пізніше встановленого строку 60 календарних днів з моменту отримання продукції та підписання видаткових та товарно-транспортних накладних.

Позивач у справі зазначає, що відповідно до умов Договору постачання №ТД-207 від 01.01.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" на користь відповідача було поставлено товар, що підтверджується видатковою накладною № від 25.04.2018р. на суму 198 094 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 26.04.2018р. на суму 159 364 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 26.04.2018р. на суму 542 грн. 10 коп., видатковою накладною № від 04.05.2018р. на суму 175 704 грн. 66 коп., видатковою накладною № від 10.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 11.05.2018р. на суму 11 178 грн. 72 коп., видатковою накладною № від 17.05.2018р. на суму 9 693 грн. 12 коп., видатковою накладною № від 17.05.2018р. на суму 171 406 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 18.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 18.05.2018р. на суму 20 457 грн. 00 коп., видатковою накладною № від 23.05.2018р. на суму 171 406 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 24.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 25.05.2018р. на суму 31 242 грн. 00 коп., видатковою накладною № від 25.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 29.05.2018р. на суму 201 667 грн. 08 коп., видатковою накладною № від 08.06.2018р. на суму 69 251 грн. 10 коп., видатковою накладною № від 12.06.2018р. на суму 96 654 грн. 60 коп., видатковою накладною № від 18.06.2018р. на суму 4 284 грн. 00 коп.

Проте, в порушення зобовязань за укладеним Договором, відповідачем було здійснено часткову оплату вартості поставленого товару, у звязку з чим , станом на дату подання позову, сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" складала 1 075 632 грн. 72 грн.

Також, позивач зазначає суду, що сума заборгованості підтверджується укладеним та підписаним між сторонами Актом звіряння розрахунків.

Під час розгляду справи з боку відповідача було здійснено часткове погашення заборгованості, у звязку з чим позивачем було подано до суду відповідну заяву про зменшення розміру позовних вимог, та станом на момент розгляду справи по суті за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" рахується борг у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Невиконання відповідачем у повному обсязі прийнятих на себе за Договором постачання № ТД-207 від 01.01.2013р. зобовязань щодо повної оплати вартості отриманого товару позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" заборгованість у сумі 1000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України де визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також , позивач посилається на ст. 525 Цивільного кодексу України, де закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства України, судом встановлено, що 01 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" (Компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" (Покупець) було укладено Договір постачання № ТД-207 , за умовами якого Компанія зобовязується поставити Покупцю продукцію торгової марки „Пуратос, вироблену безпосередньо в Україні або в інших країнах дочірніми підприємствами „Пуратос Груп (надалі продукція), а Покупець прийняти продукцію, належним чином її зберігати, своєчасно сплатити за продукцію на умовах даного договору.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, між сторонами за Договором склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умовами п.3.1. Договору встановлено обовязки Покупця, зокрема, приймати та своєчасно сплачувати за продукцію.

Відповідно до п. 8.1. Договору у редакції Додаткової угоди від 20.05.2015р. у випадку відстрочення платежу, Покупець зобовязаний здійснити оплату поставленої продукції не пізніше встановленого строку 60 календарних днів з моменту отримання продукції та підписання видаткових та товарно-транспортних накладних.

За матеріалами справи, відповідно до умов Договору постачання №ТД-207 від 01.01.2013р. позивачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" було поставлено товар, що підтверджується видатковою накладною № від 25.04.2018р. на суму 198 094 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 26.04.2018р. на суму 159 364 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 26.04.2018р. на суму 542 грн. 10 коп., видатковою накладною № від 04.05.2018р. на суму 175 704 грн. 66 коп., видатковою накладною № від 10.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 11.05.2018р. на суму 11 178 грн. 72 коп., видатковою накладною № від 17.05.2018р. на суму 9 693 грн. 12 коп., видатковою накладною № від 17.05.2018р. на суму 171 406 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 18.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 18.05.2018р. на суму 20 457 грн. 00 коп., видатковою накладною № від 23.05.2018р. на суму 171 406 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 24.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 25.05.2018р. на суму 31 242 грн. 00 коп., видатковою накладною № від 25.05.2018р. на суму 153 316 грн. 80 коп., видатковою накладною № від 29.05.2018р. на суму 201 667 грн. 08 коп., видатковою накладною № від 08.06.2018р. на суму 69 251 грн. 10 коп., видатковою накладною № від 12.06.2018р. на суму 96 654 грн. 60 коп., видатковою накладною № від 18.06.2018р. на суму 4 284 грн. 00 коп.

Але, в порушення зобовязань за укладеним Договором, відповідачем було здійснено часткову оплату вартості поставленого товару, у звязку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" рахується боргу у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною цієї статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" заборгованості по оплаті за отриманий Товар у сумі 1000 грн. 00 коп.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем доказів належного виконання умов Договору до матеріалів справи не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" про стягнення 1 000 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ЛЕВАДА" (вул. Середня, б. 36, м. Одеса, 65000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУРАТОС УКРАЇНА" (вул. Чорноморського козацтва, б. 115, м. Одеса, 65033; ) суму боргу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та витрати по сплату судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28 грудня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога