РІШЕННЯ

м. Київ

20.12.2018Справа № 910/11027/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/11027/18

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укоопспілка», м. Київ,

до ОСОБА_1, м. Донецьк,

ОСОБА_2, м. Донецьк,

ОСОБА_3, м. Київ,

ОСОБА_4, м. Київ,

ОСОБА_5, м. Донецьк,

ОСОБА_6, м. Васильків,

ОСОБА_7, м. Донецьк,

ОСОБА_8, м. Київ,

ОСОБА_9, м. Київ,

ОСОБА_10 с. Космач,

ОСОБА_11, м. Дніпро,

ОСОБА_12, м. Київ,

ОСОБА_13, м. Київ, та

ОСОБА_14, м. Харків,

про стягнення 76 929 136,71 грн. шкоди, заподіяної пов'язаними особами

за участю представників:

позивача - Жегуліна Ю.М., (довіреність № 27-2465/18 від 02.02.18),

Костюкова Д.І. (довіреність № 27-2466/18 від 02.02.2018),

Гайка В.В. (довіреність № 27-17240/18 від 27.08.18),

відповідача-1 ОСОБА_18 (довіреність від 24.09.2018 № б/н),

відповідача- 2 ОСОБА_18 (довіреність від 14.09.2018 №б/н),

відповідача-3 ОСОБА_19 (довіреність від 20.09.2018 № б/н),

ОСОБА_20 (довіреність від 20.08.2018 № б/н),

відповідача-4 ОСОБА_21 (ордер від 24.09.2018 №451133),

відповідача- 5 ОСОБА_22 (ордер від 19.12.2018 №416535),

відповідача-6 ОСОБА_23 (договір від 03.09.2018 №03/09),

Відповідача-7 не з'явився, належно повідомлений,

Відповідача-8 ОСОБА_22 (ордер від 20.09.2018 № 404148),

відповідача-9 ОСОБА_24 (ордер від 20.09.2018 №454526),

відповідача-10 ОСОБА_25, ордер №404153 від 20.09.18,

відповідача-11 ОСОБА_26 (ордер від 25.09.2018 №459558),

відповідача-12 не з'явився, належно повідомлений,

відповідача 13 - не з'явився, належно повідомлений,

відповідача-14 ОСОБА_26 (ордер від 25.09.2018 №459559);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укоопспілка» (далі - Банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про солідарне стягнення 76 929 136,71 грн. шкоди в порядку частини п'ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фонд обґрунтовує позовні вимоги таким:

- на підставі постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 №39 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «УКООПСІЛКА» до категорії неплатоспроможних» (далі - Постанова), виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 22.01.2015 № 15 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АБ «УКООПСІЛКА», відповідно до якого 23.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію Банку;

- відповідно до Постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.04.2015 № 83 «Про початок процедури ліквідації АБ «УКООПСІЛКА» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яких було розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації Банку;

- під час здійснення процедури ліквідації Банку встановлено, що розмір зобов'язань Банку відповідно до затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 20.07.2015 №168/15 реєстру акцептованих вимог кредиторів вимог кредиторів до Банку становить 109 660 264,41 грн.;

- під час ліквідації Банку встановлено, що оціночна (ринкова) вартість його ліквідаційної маси затверджена рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.08.2015 №196/15 складає 33 364 705 грн.;

- недостатність майна Банку для покриття вимог кредиторів банку складає 76 295 559,41 грн.;

- кошти стягнуті з пов'язаних із Банком осіб як відшкодування шкоди включаться до ліквідаційної маси Банку.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в Постанові від 19 червня 2018 року у справі № 757/75149/17ц, провадження № 14-204цс18, позов Фонду до відповідачів як пов'язаних у розумінні статті 52 Закону № 2121-ІІІз банком осіб за своїм суб'єктним складом (справа у спорі між юридичною особою та її посадовими особами, повноваження яких припинені у зв'язку із розпочатою процедурою ліквідації банку) відноситься до юрисдикції господарських судів. Суд також зазначив, що вимоги Фонду до контролерів банку не збігаються із завданнями та основними засадами цивільного судочинства, передбаченими статтею 2 ЦПК України, тобто так само відносяться юрисдикції господарських судів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

29.08.2018 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 17.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/11027/18; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.09.2018.

21.09.2018 відповідач-12 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог; просив застосувати строк позовної давності.

21.09.2018 відповідач-3 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог; просив застосувати строк позовної давності.

25.09.2018 відповідач-1 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

25.09.2018 відповідач-6 подав суду два відзиви на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

25.09.2018 відповідач-2 подав суду два відзиви на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

25.09.2018 відповідач-4 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог; просив застосувати строк позовної давності.

25.09.2018 відповідач-9 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог; просив застосувати строк позовної давності.

25.09.2018 відповідачі-5, 8, 10 подали суду відзив на позовну заяву, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог; просив застосувати строк позовної давності.

25.09.2018 відповідач-11 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

25.09.2018 відповідач-14 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

25.09.2018 відповідач-1 подав суду заяву про залишення без розгляду позову, оскільки вона подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 і 173 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд вказаної заяви було відкладено у наступне підготовче засідання

25.09.2018 відповідач-11 подав суду клопотання про витребування доказів і оголошення перерви, в якому просив суд витребувати у Банку:

- належним чином засвідчені копії: статуту, Положення про Правління Банку, Положення про Спостережну раду, посадову інструкцію Голови Спостережної ради, посадову інструкцію члена Спостережної ради, рішення загальних зборів учасників Банка або Спостережної ради про затвердження положення про Правління Банка, рішення загальних зборів учасників Банка про затвердження положення про Спостережну раду, а також будь-які положення, інструкції, політики, правила, розпорядження, рішення, накази, інші документи, що регламентують повноваження та відповідальність Голови і членів Спостережної ради та Голови та членів Правління Банку;

- належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують статус ОСОБА_11 як члена Спостережної ради Банка в період з 16 травня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

25.09.2018 відповідач-6 подав суду клопотання про витребування доказів, яке було частково задоволено судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 було відкладено підготовче засідання на 24.10.2018; зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Канзас Ріал Естейт», Національний банк України, Банк, Фонд та Уповноважену особу Фонду ОСОБА_30, подати до суду додаткові документи.

08.10.2018 Фонд подав до суду лист з додатками на виконання ухвали від 25.09.2018 для долучення до матеріалів справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Канзас Ріал Естейт» 08.10.2018 подало до суду лист з додатками на виконання ухвали від 25.09.2018 для долучення до матеріалів справи.

Банк 11.10.2018 на виконання ухвали від 25.09.2018 подав до суду лист з додатками для долучення до матеріалів справи.

17.10.2018 Банк подав до суду лист з додатками на виконання ухвали від 25.09.2018 для долучення до матеріалів справи.

24.10.2018 Фонд подав до суду відповідь на відзиви відповідачів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 14, в якому просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Підготовче засідання призначене на 24.10.2018 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Курдельчука І.Д. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 підготовче засідання було призначено на 20.11.2018.

20.11.2018 в підготовчому засіданні:

- відповідач-4 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просив суд у задоволені позовних вимогах відмовити;

- відповідачі-5, 8 та 10 подали суду заперечення на відповідь на відзив, в якій зазначили, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню;

- відповідач-9 подав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просив суд відмовити у задоволені позову;

- відповідач-6 подав суду заяву про відмову у позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності та заперечення на відповідь на відзив, в якому просив в позові відмовити;

- відповідачі-4, 6, 9 подали до суду заяву про долучення до матеріалів справи висновок науково-правової експертизи.

У підготовчому засіданні 20.11.2018 представник відповідачів - 1, 2 подав суду заяву про застосування позовної давності та оголосив клопотання про призначення судової експертизи.

З пояснень заявників з'ясовано, що заяви і клопотання подаються до суду без надсилання чи надання їх іншим учасникам справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 було відкладено підготовче засідання на 06.12.2018.

21.11.2018 відповідач-1, 2 подав до суду клопотання про призначення судової експертизи документів.

03.12.2018 відповідач-3 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечував проти позову.

05.12.2018 відповідач-2 подав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому не визнає позовні вимоги щодо відшкодування шкоди Фонду.

06.12.2018 відповідач-11 подав суду заперечення проти клопотання про призначення судової експертизи у справі, вважає клопотання відповідача-1, 2 необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

06.12.2018 відповідач-6 подав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заперечення на клопотання про призначення експертизи.

06.12.2018 відповідач-14 подав до суду заперечення проти клопотання про призначення судової експертизи у справі, в якій просив суд відмовити у задоволенні заяви.

06.12.2018 в підготовчому засіданні:

- Фонд подав суду пояснення щодо заяви про застосування строків позовної давності, а також щодо заперечень на відповіді на відзиви відповідачів, в якому просив суд позов задовольнити у повному обсязі;

- Фонд подав суду заперечення на клопотання про призначення судової експертизи, в якому просив суд у клопотанні відмовити;

- відповідач-10 подав суду заперечення на клопотання про призначення судової експертизи, в якому просив суд відмовити у задоволені клопотанні;

- відповідач-3 подав суду заперечення стосовно клопотання про призначення експертизи, в якому просив суд у задоволенні клопотання відмовити.

06.12.2018 у підготовчому засіданні представник відповідача-1, 2 оголосив клопотання про відмову від клопотання про призначення судової експертизи та просив суд його не розглядати.

Суд за заявою представника відповідачів -1 та 2 зняв клопотання про призначення судової експертизи з обговорення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 було закрито підготовче провадження на призначено справу № 910/11027/18 до судового розгляду по суті на 18.12.2018.

Відповідачі-7,12 та 13 у судове засідання 20.12.2018 не з'явилися; повноважних представників не правили; про причини неявки суд не повідомили; про дату, час і місце проведення були повідомлені належним чином.

Ухвали суду було надіслано учасникам справи на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті таких ухвал.

Згідно із частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина друга статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене, відповідачі-7,12 та 13 не були позбавлені права та можливості ознайомитися з ухвалами Господарського суду міста Києва у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, про дату, час і місце проведення судового засідання суд повідомляв шляхом розміщення відповідних повідомлень на сайті Господарського суду міста Києва.

Представники позивача у судовому засіданні оголосили вступне слово та позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідачів-1,2,3,4,5,6,8,9,10,11,14 оголосили вступне слово та заперечили проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Позивач підтримав позовні вимоги, вказав, що внаслідок прийняття рішень відповідачами і реалізації правочинів, які є спільними діями направленими на виведення капіталу Банку, останньому заподіяно шкоду.

Так, на виконання рішень було укладено угоди купівлі-продажу цінних паперів (облігації) за ціною в 319 млн грн., проте в ході ліквідаційної процедури встановлено їх вартість на рівні 3,00 грн. Угоди укладені без забезпечення. Такі угоди є збитковими, укладені в порушення Методичних рекомендацій НБУ та їх виконання призвело до неплатоспроможності банку. Емітенти цінних паперів є пов'язаними особами з Банком та відповідачами і є фіктивними підприємствами. Фіктивність Емітентів підтверджується неподанням визначеної законом звітності, та відсутністю інформації про їх активну діяльність. Пов'язаність підтверджується родинними зв'язками Голови Спостережної ради та керівника Емітента, а також місцезнаходженням у одній будівлі з Банком. Відповідачі діяли спільно з метою виведення коштів з банківської установи.

Представник відповідачів-1 та 2 заперечив проти позову, вказав на відсутність доказів збитковості цінних паперів та пов'язаності банку і емітентів, вказав, що основна сума зобов'язань банку визначена в реєстрі акцептованих вимог кредиторів становить витрати на ліквідаційну процедуру.

Представник відповідача-3 заперечив проти позову, вказав на законність і чинність угод купівлі-продажу цінних паперів, позов про притягнення до цвіль-правової відповідальності є необґрунтованим і безпідставним. Зазначив, що Банком придбано цінні папери на суму більш ніж 300 млн грн. і таке майно перебуває у володінні і розпорядженні банку , цінні-папери торгуються, як свідчать відкриті дані. Відсутні докази спільних дій, які можуть бути підставою для солідарної відповідальності відповідачів.

Представник відповідача-4 заперечив проти позову, вказав на недоведеність позовних вимог. Зазначив, що позивач керується законодавством, яке не існувало (не діяло) на час діяльності відповідачів, що виключає можливість задоволення позову.

Представники відповідачів-5, 8 та 10 заперечили проти позову, вказали на ймовірність шкоди, однак угод купівлі-продажу цінних паперів не оспорювались, не визнані нікчемними/недійсними, докази про вартість є неповними і вартість цінних паперів у розмірі 3.00 грн. є недоведеною. Фонд, маючи можливість реалізувати цінні папери не вчинив протягом часу ліквідації в тому числі і на час пред'явлення позову.

На даний час цінні папери виставлені Фондом на продаж за ціною 298 млн грн., Емітенти діючі підприємства. Термін погашення цінних паперів не настав. Сума, якої не буде вистачати, може бути з'ясована лише у майбутньому. Не визначено участі кожного з відповідачів щодо прийняття рішень, укладення угод і їх реалізації.

Наголосив, на необхідності застосування строку позовної давності. В обґрунтування послався на пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», відповідно до якого позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Представник відповідача-6 заперечив проти позову, вказав таке. Фондом не доведено те, що дії відповідачів призвели до неплатоспроможності Банку. Цінні папери виставлені на продаж лише після пред'явлення позову, тому немає підстав вважати обґрунтування позивача щодо їх низької ціни доведеними. Не доведено неможливості отримання доходу від цінних паперів, не оцінено формулу отримання доходу від облігацій. Фондом не доведено неможливості продажу облігації, в т.ч Емітентам. Сума заявленої шкоди складається з витрат на ліквідаційну процедуру - сума позову 76929136,17 грн., а витрати акцептовані вимоги 3 і 7 груп 101 млн грн. Доказів фіктивності Емітентів не надано - відсутні відповідні судові рішення. Позивач не довів неправомірності дій відповідачів та порушень банківського законодавства, що регулює питання придбання облігацій. Під час реалізації повноважень встановлених статтею 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність» НБУ і Куратор Банку не виявили порушень при укладені і виконанні спірних правочинів.

Представник відповідача-9 заперечив проти позову, приєднався до заперечень інших відповідачів та додав, що Фонд обґрунтовуючи позов вказує, що облігації придбані під 5-відсоткову ставку дохідності, в той час як Банк сплачує за депозитами 13 відсотків, а отже невірно тлумачить поняття дохідність і збитковість операцій. Фонд немає повноважень визнавати Емітентів - фіктивними підприємствами, а судові рішення на підтвердження цієї обставини відсутні. Норма статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в частині цивільно-правової відповідальності пов'язаних осіб є матеріальною, а не процесуальною для визначення кола осіб до яких може бути пред'явлено позов і зворотної дії в часі не має, як це встановлено Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1-рп/99.

Представник відповідача-10 заперечуючи проти позову та підтримуючи доводи інших відповідачів, зазначив, що з одного боку Фонд обізнаний про укладені угоди, звіт про оцінку в 3,00грн одержав у червні 2015 року тому мав право звернутись з позовом одразу після оцінки, але зволікав, а з іншого позов є передчасним, триває ліквідаційна процедура, не завершений продаж облігацій.

Представник відповідачів-11 та 14 заперечив проти позову, приєднався до доводів інших відповідачів, зазначив, що позивач переклав обов'язок доказування позовних вимог на відповідачів, не надавши документальних доказів недостатності майна, фіктивності Емітентів, не законності операцій з якими пов'язує наявність шкоди при цьому не виявивши об'єктивні причини визнання Банку неплатоспроможним. Крім того, вказує на відсутність порушені відповідачами вимог Методичних рекомендацій, оскільки ними не врегульовано операції з таким видом цінних паперів, як облігації.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 18.12.2018 перед початком судових дебатів за заявою представника позивача було оголошено перерву до 20.12.2018.

20.12.2018 представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 20.12.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви на нього, відповіді на відзиви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

В портфелі цінних паперів Банку обліковувались дисконтні облігації ТОВ «Капітал експрес» та ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» придбані у 2014 році, а саме :

- 92 000 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Капітал експрес» (ідентифікаційний код 38290314), номінальною вартістю 1 000 грн. за 1 штуку зі строком погашення 17.02.2019, придбаних Банком за договором купівлі-продажу цінних паперів від 16.05.2014 № ДД/6-05/14 за ціною 81 020 349 грн., тобто за ціною 880,66 грн. за 1 штуку;

- 82 400 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» (ідентифікаційний код 39029142), номінальною вартістю 1 000 грн. за 1 штуку зі строком погашення 17.04.2019, придбаних Банком за договором купівлі-продажу цінних паперів від 27.06.2014 № ДД/7-06/14 за ціною 66 002 623,40 грн., тобто за ціною 801 грн. за 1 штуку;

- 6 000 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» (ідентифікаційний код 39029142), номінальною вартістю 1 000 грн. за 1 штуку зі строком погашення 17.04.2019, придбаних Банком за договором купівлі-продажу цінних паперів від 12.09.2014 № ДД/11-08/14 за ціною 4 806 000 грн., тобто за ціною 801 грн. за 1 штуку;

- 109 000 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» (ідентифікаційний код 39029142), номінальною вартістю 1 000 грн. за 1 штуку зі строком погашення 17.04.2019, придбаних Банком за договором купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 № ДД/13-08/14 за ціною 88 000 000 грн., тобто за ціною 807,34 грн. за 1 штуку.

- 91 000 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», номінальною вартістю 1 000 грн. за 1 штуку зі строком погашення 17.04.2019, придбаних Банком за договором купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 № ДД/14-12/14 за ціною 79 631 791,60 грн., тобто за ціною 875,07 грн. за 1 штуку.

Позивач звернувся з даним позовом в порядку частини п'ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів.

Крім того, Фонд вказує, що відповідно до норми частин першої та другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач також посилається на частину першу статті 1190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), в якій законодавцем визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як на підставу визначення відповідачів заподіювачами шкоди Позивач посилається на приписи частини п'ятої та шостої статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до яких пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність. Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

При цьому Фонд зазначає, що силу закону та з урахуванням єдності судової практики, позиція Верховного Суду викладена у постановах від 23.01.2018 №753/7281/15-ц, №686/20040/2012 та від 06.02.2018 №334/9899/14-ц, законодавець закріпив презумпцію у деліктних зобов'язаннях вини заподіювача шкоди і доведення відсутності вини у спричиненні шкоди поклав на нього.

Відшкодування шкоди є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та шкодою; вини.

Відтак, слід довести, наявність шкоди та те, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка виникла у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Такий елемент, як наявність шкоди, полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є суб'єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчиненого нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Отже, вимагаючи відшкодування шкоди з відповідачів як пов'язаних осіб, позивачу належить довести факт завдання Банку шкоди завдавачем такої шкоди, її розмір, надати докази невиконання відповідачами зобов'язання або вчинення ним протиправних дій чи бездіяльності, вину та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяною шкодою.

Фонд просить суд стягнути з відповідачів солідарно шкоду у порядку частини п'ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у сумі 76 929 136,71 грн.

У свою чергу, відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідачі-3,4,5,8,9,10,12 заявили про застосування наслідків спливу строку позовної давності, яка мотивована тим, що у Банку введена тимчасова адміністрація ще 23.01.2015, а тому саме з цього моменту Фонд мав можливість звернутися з даним позовом до суду.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України).

В абзаці першому та п'ятому підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (далі - Постанова № 10) зазначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

Якщо відповідачів у справі два чи кілька, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності згаданої заяви лише одного з них, оскільки позовну давність законом визначено саме для позивача у справі як строк, у межах якого він може звернутися до суду.

Пунктом 2.2 Постанови № 10 визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

На підставі постанови Правління НБУ від 22.01.2015 № 39 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 22.01.2015 № 12 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АБ «Укоопспілка », згідно з яким з 23.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію у Банку.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 22.04.2015 № 264 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.04.2015 № 83 «Про початок процедури ліквідації АБ «Укоопспілка» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації Банку.

Під час здійснення процедури ліквідації Банку встановлено, що:

- розмір зобов'язань Банку відповідно до затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 20.07.2015 № 168/15 Реєстру акцептованих вимог кредиторів вимоги кредиторів до Банку (з врахуванням змін згідно рішення Фонду від 29.05.2018 № 1494) становить 109 660 264,41 грн.;

- оціночна (ринкова) вартість ліквідаційної маси Банку, затвердженої рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.08.2015 № 196/15 (з врахуванням змін від 21.06.2018, внесених рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1745) складає 33 364 705 грн.

Незалежну оцінку було проведено ТОВ «Канзас Ріал Естейт» (суб'єкт оціночної діяльності відповідно до Сертифіката від 15.02.2018 серія СОД № 14355/13).

Фонд вказує, що недостатність майна Банку для покриття вимог кредиторів банку склала 76 295 559,41 грн. (109 660 264,41 грн. - 33 364 705,00 грн. = 76 295 559,41 грн.).

На думку позивача, пов'язаними особами, які в силу приписів статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зобов'язані відшкодувати шкоду у сумі 76 295 559,41 грн. є такі фізичні особи:

- ОСОБА_1 - Голова Правління;

- ОСОБА_2 - Перший заступник Голови Правління;

- ОСОБА_3 - Головний бухгалтер, член Правління;

- ОСОБА_4 - Начальник Управління інвестиційної діяльності, член Правління;

- ОСОБА_5 - Голова Спостережної ради;

- ОСОБА_6 - Член Спостережної ради;

- ОСОБА_7 - Член Спостережної ради;

- ОСОБА_8 - Член Спостережної ради;

- ОСОБА_9 - Член Спостережної ради;

- ОСОБА_10 - Голова Спостережної ради;

- ОСОБА_11 - Член Спостережної ради;

- ОСОБА_12 - Заступник Голови Правління;

- ОСОБА_13 - Начальник відділу фінансового моніторингу, член Правління;

- ОСОБА_14 - Начальник відділу фінансового моніторингу, член Правління.

08.08.2018 Фонд звернувся до вказаних осіб з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної Банку їх рішеннями про видачу кредитів на підставних осіб без належного забезпечення та про безпідставну передачу в іпотеку належного Банку нерухомого майна.

Оскільки, такі вимоги не були задоволені, то Фонд звернувся до суду з даним позовом.

Мотивуючи заявлену до стягнення шкоду, позивач посилається оцінку вартості ліквідаційної маси, яка була проведена ТОВ «Канзас Ріал Естейт».

Так, у вказаній оцінці було виявлено значні розбіжності між балансовою вартістю цінних паперів, що перебувають на балансі Банку, та їх реальною вартістю.

Зокрема, балансова вартість придбаних Банком дисконтних незабезпечених облігацій компаній ТОВ «Капітал експрес» та ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» становила 289 036 211 грн., натомість їх реальна вартість була визначена експертом на рівні 3 грн., що складає 0,00001 % від їх балансової вартості.

Експерт зазначив, що «аналіз ринку цінних паперів показав, що облігації мають біржові котирування на дату оцінки, при цьому на рівні, що перевищує їх номінальну вартість. Вивчивши бухгалтерську документацію, надану замовником, можна прийти до висновку, що подібний «роздутий» курс цінних паперів не є виправданим. При цьому основних засобів підприємства майже не мають, а активи наповнюються за рахунок «фінансових інвестицій». Тобто компанії працюють за «схемними» рішеннями, роздуваючи активи і здійснюючи «фінансування» потрібних компаній. Крім того, погашення або викуп цінних паперів (а вони є борговими) не передбачається».

Як вбачається зі змісту Звіту ТОВ «Канзас Ріал Естейт» (суб'єкт оціночної діяльності відповідно до Сертифіката від 15.02.2018 серія СОД № 14355/13), оцінювач ОСОБА_31 сертифікат оцінювача №1453 від 20.11.1999, св.-во про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №9987 від 25.07.2013 склав висновок в якому зазначив, що визначена вартість об'єкта оцінки (33256500,00грн.) являється незалежним судженням оцінювачів. Всі частини Звіту слід трактувати за повним текстом з урахуванням усіх зроблених припущень та обмежень.

Висновків про економічну ефективність інвестицій в облігації не подано.

Отже, в обґрунтування розміру шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідачів, Фонд посилається на Звіт який містить незалежні судження оцінювачів з урахуванням усіх зроблених припущень та обмежень.

Втім, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для Банку провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення відповідачами, грошові виплати.

Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли Фонду або уповноваженій особі Фонду стало відомо про наявність шкоди, заподіяної внаслідок купівлі-облігацій. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Вбачається, що належним обґрунтуванням вартості вимог і зобов'язань Банку(Фонду) повинна бути документальні результати перевірки фінансово-господарської діяльності Банку.

На час введення в Банку тимчасової адміністрації в портфелі цінних паперів Банку обліковувались дисконтні облігації ТОВ «Капітал експрес» та ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» придбані у 2014 році. В тому числі , на балансі Банку за балансовою вартістю 0 гривень обліковується 91 000 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», номінальною вартістю 1 000 грн. за 1 штуку зі строком погашення 17.04.2019, придбаних Банком за договором купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 № ДД/14-12/14 за ціною 79 631 791,60 грн., тобто за ціною 875,07 грн. за 1 штуку.

Згідно з інформації, розміщеної в системі автоматизації банку (САБ) 10.12.2014 Банком було перераховано оплату в розмірі 79 631 791,60 грн. за придбання вказаних облігацій.

Позивач вказує на те, що колишнім керівництвом Банку було прийнято рішення про придбання облігацій двох компаній на загальну суму 319 460 764 грн., які не передбачали жодного забезпечення.

Згідно зі звітом за IV квартал 2014 року станом на 31.12.2014 загальний розмір всіх активів Банку становив 533 456 000 грн., тобто керівництвом Банку було вчинено операції на суму, що на той момент становила майже 60 % від всіх активів Банку, і такі інвестиції не були нічим забезпечені.

Таким чином, на думку позивача, придбання нічим не забезпечених облігацій двох компаній на загальну суму 319 460 764 грн створило надмірну концентрацію ризику та в кінцевому рахунку стало однією з причин виникнення у Банку проблем із ліквідністю; утримуючи портфель цінних паперів, на придбання якого Банк витратив 319 460 764 грн, Банк навіть теоретично не міг отримати жодного прибутку, а його керівництво просто не могло не розуміти наслідків придбання вищеописаних облігацій; була відсутня будь-яка економічна доцільність придбання дисконтних облігацій; зважаючи на їх вартість та строк погашення, ці облігації навіть теоретично не могли бути для Банку прибутковими, а їх наступний продаж за ціною вищою, ніж ціна придбання, був позбавлений будь-якого економічного сенсу для майбутніх можливих покупців.

Рішення про придбання облігацій ТОВ «Капітал експрес» було прийнято Правлінням Банку у складі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (протокол від 13.05.2014 № 11), а також Спостережною радою Банку у складі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (протокол від 13.05.2014 № 11).

27.06.2014 Банком і ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № ДД/7-06/14, згідно з яким Банком було додатково придбано 66 003 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Капітал експрес» за ціною 66 002 623,40 грн., тобто фактично за ціною номіналу, а тому будь-який прибуток від такого інвестування коштів Банку був відсутній.

Рішення про придбання облігацій ТОВ «Капітал експрес» на 66 002 623,40 грн., що взагалі не передбачало отримання будь-якого прибутку, було прийнято Спостережною радою Банку у складі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Згідно з даними САБ 27.06.2014 Банк перерахував ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» оплату за придбані облігації. При цьому, умовами укладеного договору передбачалось переоформлення права власності на цінні папери в строк до 31.08.2014.

29.08.2014 сторонами угоди було укладено додатковий договір № Б/Н, згідно з умовами якого сторони відтермінували переоформлення прав власності на цінні папери на строк до 30.09.2014.

23.09.2014 сторонами угоди було укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу цінних паперів від 27.06.2014 № ДД/7-06/14, згідно з яким було змінено предмет договору і замість 66 003 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Капітал експрес» продавець зобов'язався передати у власність Банку 82 400 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» за тією ж ціною.

Рішення щодо внесення змін до договору купівлі-продажу цінних паперів від 27.06.2014 № ДД/7-06/14 було прийнято Спостережною радою Банку у складі ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_6

12.09.2014 Банком і ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № ДД/11-08/14, згідно з яким Банком було додатково придбано 31 010 дисконтних незабезпечених облігацій емітента ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» за ціною 24 839 595 грн., тобто як і в попередньому випадку за ціною 801 грн. за штуку.

Рішення про придбання облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» на 24 839 595,00 грн., що взагалі не передбачало отримання будь-якого доходу, було прийнято Правлінням Банку у складі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Умовами укладеного договору передбачалось переоформлення права власності на цінні папери в строк до 01.12.2014.

26.09.2014 сторонами угоди було укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу цінних паперів від 12.09.2014 № ДД/11-08/14, згідно з яким було змінено предмет договору і замість 31 010 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» продавець зобов'язався передати у власність Банку 6 000 штук дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» за ціною 4 806 000 грн., тобто так само за ціною 801 грн. за штуку.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

На час укладення правочинів якими Фонд обґрунтовує заподіяння шкоди Банку діяла така редакція Закону України «Про банки і банківську діяльність» в частині щодо Органів управління банку та їх компетенції:

частина статті 37, відповідно до якої органами управління банку є загальні збори учасників, спостережна рада, правління (рада директорів) банку;

пункт 2 частини другої статті 39 , відповідно до якої спостережна рада контролює діяльність правління (ради директорів) банку;

частина перша статті 40, відповідно до якої правління (рада директорів) банку є виконавчим органом банку, здійснює управління поточною діяльністю банку, формування фондів, необхідних для статутної діяльності банку, та несе відповідальність за ефективність його роботи згідно з принципами та порядком, встановленими статутом банку, рішеннями загальних зборів учасників і спостережної ради банку;

частина перша статті 42, відповідно до якої керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління (ради директорів), головний бухгалтер, його заступник, керівники відокремлених підрозділів банку.

Доказів недотримання відповідачами вказаних вимог в матеріали справи не представлено.

Позивач вказує, що серед документів Банку відсутні буд-які рішення керівних органів Банку з приводу внесення змін до договору купівлі-продажу цінних паперів від 12.09.2014 № ДД/11-08/14 органами управління Банку не приймалося, що свідчить про порушення внутрішніх процедур Банку під час вчинення даного правочину.

Крім того, у власності Банку перебуває портфель цінних паперів (дисконтні незабезпечені облігації), емітентом яких є ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», придбаних Банком на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 №ДД/13-12/14 у ТОВ «Ніка ОСОБА_32».

У Банку взагалі відсутня дана угода (як оригінал, так і копія), однак згідно з меморіальним ордером від 10.12.2014 №ВН 98 Банк здійснив оплату коштів за купівлю цінних паперів у розмірі 88 000 000 грн.

Існування даної операції з купівлі-продажу підтверджується рішенням про придбання у ТОВ «Ніка ОСОБА_32» облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» у кількості 72 391 штук за ринковою вартістю 1 215,6330 грн. за одну облігацію, на загальну суму 88 000 888,50 грн., прийнятим Правлінням Банку у складі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_14

Позивач вважає, що купівля Банком даного пакету цінних паперів взагалі не несла та не могла нести жодного економічного сенсу, та було завідомо збитковим. Зважаючи на те, що придбані облігації були дисконтними і їх номінальна вартість становила 1 000 грн. за штуку, то власник цих облігацій міг розраховувати на отримання 17.04.2019 номінальної вартості цих облігацій, тобто 1 000 грн. за кожну облігацію і ніяк не більше того. Таким чином, придбання Банком таких облігацій було завідомо збитковим і керівництво Банку просто не могло цього не розуміти.

На момент введення в Банку тимчасової адміністрації в портфелі цінних паперів обліковувалось 109 862 облігації ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», придбані згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 №ДД/13-12/14 за ціною 88 000 000 грн., тобто за ціною 801 грн. за 1 штуку.

Також, 01.12.2014 Банком і ТОВ «Фінінвест Перспектива» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №ДД/14-12/14, за умовами якого Банком було придбано 99 415 дисконтних незабезпечених облігацій емітента ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» за ціною 79 631 791,60 грн., тобто фактично за ціною номіналу та будь-який прибуток від такого інвестування коштів Банку був відсутній.

Згідно з Протоколом засідання Правління Банку від 01.12.2014 за № 47/2 рішення про придбання у ТОВ «Фінінвест Перспектива» облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» на 79 631 791,60 грн. передбачало придбання 65 506 облігацій за ціною 1215,6330 грн., тобто, було завідомо збитковим.

17.12.2014 сторонами угоди було укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 № ДД/14-12/14, за умовами якого було змінено предмет договору і замість 99 415 дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» продавець зобов'язався передати у власність Банку 91 000 штук дисконтних незабезпечених облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» за початковою ціною.

Позивач зазначає, що серед документів Банку відсутні буд-які рішення керівних органів Банку з приводу внесення змін до договору купівлі-продажу цінних паперів від 01.12.2014 № ДД/14-12/14 органами управління Банку не приймалося, що свідчить про порушення внутрішніх процедур Банку під час вчинення даного правочину.

Рішення про придбання у ТОВ «Фінінвест Перспектива» облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» на 79 631 791,60 грн. було прийнято Правлінням Банку у складі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_14

Згідно звіту НБУ про інспектування Банку за період з 01.11.2010 по 01.11.2013, вартість процентних зобов'язань Банку становила 13,4 %. Також, НБУ у своєму звіті відмічає залежність Банку від дорогих залучених ресурсів - строкових депозитів фізичних осіб, які на дату інспектування складають 43,66 % загальних зобов'язань, і залучаються під 18,95 %.

Відповідно до Протоколу КУАП та Тарифного комітету № 24 від 09.10.2014 ставки по банківським вкладам у гривні фізичних осіб становили мінімум 15 % річних (по депозитах до 90 днів), а юридичних осіб - 11% річних.

Облікова ставка НБУ (що є монетарним інструментом, за допомогою якого НБУ встановлює для суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових ресурсів) в 2014 році становила від 6,5 % до 14 % річних.

Таким чином, операції щодо придбання нічим не забезпечених дисконтних облігацій ТОВ «Капітал експрес» та ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», строк погашення за якими наступить через 4 роки, з дохідністю від 2,8 до 5,1 % річних на суму майже 60 % всіх активів Банку були для нього невиправдано ризикованими та завідомо збитковими.

Позивач вказує, що:

- наступний продаж вищеописаного портфелю дисконтних облігацій не матиме економічного сенсу для потенційних покупців, оскільки навіть незначне збільшення ціни може значно зменшити і без того незначний прибуток за цими облігаціями;

- за весь час проведення ліквідаційної процедури реалізувати дисконтні облігації не вдалось;

- більше того, компанії-емітенти, в чиї облігації Банк інвестував майже 60 % від всіх своїх активів, мали ознаки фіктивності.

Зокрема, згідно Проспекту емісії облігацій ТОВ «Капітал експрес», підприємство надає послуги з надання в оренду офісних, торгівельних та комерційних приміщень. При цьому, ТОВ «Капітал експрес» впродовж 2012 та 2013 років не здійснювало основної діяльності. Чисельність працівників емітента - 1 особа, заробітна плата становила 1500 грн. Керівник Емітента ОСОБА_33 зареєстрований керівником ще 13 підприємств. За адресою реєстрації Емітента (м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7, номеру офісу чи квартири не зазначено) зареєстровано ще 275 інших підприємств.

Майже всі активи підприємства (47 млн. грн.) становили інвестиції в цінні папери трьох підприємств:

ПАТ «ЗНВКІФ «Українські портфельні інвестиції» (ідентифікаційний код 37568765);

ПАТ «ЗНВКІФ «Сучасні портфельні інвестиції» (ідентифікаційний код 38490695);

ТОВ «КУА «Український капітал» ПЗВНІФ «Прем'єр капітал» (ідентифікаційний код 33134452).

Метою емісії облігацій ТОВ «Капітал експрес» було подальше «придбання» акцій та інших цінних паперів, інвестиційних сертифікатів та корпоративних прав, тобто, як і було зазначено незалежним оцінювачем - компанією ТОВ «Канзас Ріал Естейт», емітент майже не має основних засобів, а активи наповнюються за рахунок «фінансових інвестицій», компанія працює за «схемними» рішеннями, роздуваючи активи і здійснюючи «фінансування» потрібних компаній.

Більш детальний аналіз активів Емітента показав, що компанії, в які Емітент «інвестував» майже всі свої активи, так само мають ознаки фіктивності.

Згідно річної інформації про активи та фінансові показники ТОВ «КУА «Український капітал» за 2012 рік, розміщеної 29.04.2013 на офіційному сайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України (агентство здійснює організаційне, технічне та ресурсне забезпечення реалізації повноважень НКЦПФР в сфері розкриття інформації на ринку цінних паперів) Емітент, зареєстрований в житловій квартирі (м. Запоріжжя, вул. Сорок років Рад.України, буд. 62 кв.46), не має жодних активів, основних засобів, не здійснює жодної діяльності, статутний капітал - неоплачений, прибутки відсутні, фінансовий результат діяльності 63 тис.грн. збитків.

ПАТ «ЗНВКІФ «Українські портфельні інвестиції» та ПАТ «ЗНВКІФ «Сучасні портфельні інвестиції» зареєстровані за тією ж адресою, що і ТОВ «Капітал експрес».

Крім того, колишній керівник Емітента - ОСОБА_34 так само є керівником ПАТ «ЗНВКІФ «Сучасні портфельні інвестиції». Проспекти емісії та фінансова звітність цих емітентів не публікувалась, проте в 2015 році Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку з метою захисту прав інвесторів в цінні папери було зупинено обіг цінних паперів ПАТ «ЗНВКІФ «Українські портфельні інвестиції» (рішення від 20.08.2015 № 1330) та ПАТ «ЗНВКІФ «Сучасні портфельні інвестиції» (рішення від 29.04.2015 № 606), а також заборонено депозитарним установам здійснювати облік права власності на ці цінні папери.

Згідно Проспекту емісії облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» підприємство (так само, як і ТОВ «Капітал Експрес») надає послуги з надання в оренду офісних, торгівельних та комерційних приміщень. При цьому, ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» протягом 2013 року та 1 кварталу 2014 року не здійснювало основної діяльності. Фінансовий результат підприємства за 2013 рік становить 0 гривень: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 100 грн. та витрати - 100 грн. Чисельність працівників емітента - 1 особа (директор). При цьому, зазначено, що в 2013 році середня заробітна плата директора становила 1500 грн., і це при тому, що всі витрати підприємства за 2013 рік становили лише 100 гривень, тобто в Проспекті емісії компанії містились неправдиві відомості. Керівник Емітента ОСОБА_35 зареєстрований керівником ще 4 підприємств. На час придбання Банком облігацій Емітент був зареєстрований в житловому будинку (м. Донецьк, бульвар Пушкіна, буд. 30, номеру офісу чи квартири не зазначено), також за цією адресою було зареєстровано ще 52 інших підприємства.

Згідно Проспекту емісії облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», Емітент не має жодних основних засобів, а всі активи Емітента складаються з фінансових інвестицій в облігації ТОВ «Капітал експрес». Тобто, придбання облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» було просто опосередкованим інвестуванням в облігації ТОВ «Капітал експрес». Також не можна не відмітити і загальну подібність Проспектів емісії облігацій ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» та ТОВ «Капітал експрес», зокрема:

- предметом діяльності обох підприємств зазначено всі можливі види діяльності, основним видом діяльності зазначено надання послуг з надання в оренду офісних, торгівельних та комерційних приміщень, відсутність доходу від здійснення основної діяльності (пункт 2.2.1. Проспекту емісії ТОВ «Капітал експрес» ідентичний пункту 4.3.2. Проспекту емісії ТОВ «Сучасні фінансові перспективи»);

- чисельність працівників - 1, середня заробітна плата 1500 гривень; основними конкурентами Емітентів зазначено ТОВ «Аструм Капітал», ТОВ «КредексФінанс», ТОВ «Приватні інвестиції», ТОВ «КУА «Дельта» та фонди з управління цієї компанії (ПЗВІФ «Співдружність» ЄДРІСІ 233084 (в обох Проспектах однакова помилка абревіатуру ІСІ), ПЗНВІФ «Співдружність-2» ЄДРІСІ 233356, ПЗНВІФ «Співдружність-3» ЄДРІСІ 2331147, ПЗНВІФ «Арсенальний» ЄДРІСІ 233442, ПЗНВІФ «Арсенальний-2» ЄДРІСІ 233714, ПЗНВІФ «Холдінг» ЄДРІСІ 2331149) (пункт 2.2.4. Проспекту емісії ТОВ «Капітал експрес» ідентичний пункту 4.3.5. Проспекту емісії ТОВ «Сучасні фінансові перспективи»);

- параметри випуску облігацій ідентичні: облігації іменні, дисконтні, звичайні (незабезпечені), кількість облігацій 290 000 штук, номінальна вартість 1 000 гривень, серія А, дата закінчення укладення договорів з першими власниками облігацій 16.02.2015, початок та закінчення погашення в 2019 році із різницею в 2 місяці;

- розміщення облігацій передбачалось проводити через біржу ПАТ «Фондова біржа ПФТС» (ідентифікаційний код 21672206).

Єдиним засновником ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» була і є компанія ТОВ «Торговий будинок «Юкрейн Шугар Компані» (ідентифікаційний код 37491640, адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11), яка зараз зареєстрована за місцезнаходженням Банку, а керівником цього підприємства є ОСОБА_36, як стверджує позивач -брат голови Спостережної ради Банку ОСОБА_5.

Тобто, ОСОБА_36 (за твердженням Фонду - брат голови Спостережної ради Банку ОСОБА_5, як асоційована особа Банку і керівники єдиного засновника ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», є контролером ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», оскільки має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління та/або діяльність цієї компанії незалежно від формального володіння.

Як наслідок ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» є пов'язаною із Банком особою згідно з пунктом 9 частини другої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Крім того, засновниками ТОВ «Торговий будинок «Юкрейн Шугар Компані» зареєстровано ОСОБА_37 та ОСОБА_38. Також, ОСОБА_37 є засновником ТОВ «Інтеройл Груп» (ідентифікаційний код 40399978, адреса реєстрації: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11 - адреса Банку), керівником якого є Голова Спостережної ради Банку ОСОБА_5.

Керівник Емітента ОСОБА_35 також є керівником ТОВ «Донецькспоживторг» (ідентифікаційний код 38706845, адреса: м. Донецьк, бульвар Пушкіна, буд. 30), засновниками якого є Споживче товариство «СНЕК» (ідентифікаційний код 38586832) та Споживче товариство «Донецькспоживторг» (ідентифікаційний код 38586104), які також зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. В свою чергу, керівником та одним із засновників Споживчого товариства «СНЕК» є член Спостережної ради Банку ОСОБА_7. Керівником та одним із засновників Споживчого товариства «Донецькспоживторг» є ОСОБА_36 (брат голови Спостережної ради Банку ОСОБА_5), ОСОБА_5 є одним із засновників цього підприємства.

Також, ТОВ «Донецькспоживторг» разом із Центральною Спілкою Споживчих Товариств України (колишній власник істотної участі та контролер Банку), ОСОБА_7 та ОСОБА_36 є засновниками ТОВ «Торгівельний будинок «Укоопзовнішторг» (ідентифікаційний код 38607197, адреса реєстрації: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11 - адреса Банку).

Суду не представлено беззаперечних доказів того, що вказані ОСОБА_36 та Голова спостережної ради Банку ОСОБА_5 є родичами. Відтак таке твердження є припущенням.

На думку позивача, пов'язаність колишніх власників та керівників Банку із компанією-емітентом ТОВ «Сучасні фінансові перспективи», чиїх незабезпечених та завідомо збиткових облігацій Банк придбав на суму 238 440 415,00 грн., є беззаперечною та очевидною. Зважаючи на те, що абсолютно всі активи ТОВ «Сучасні фінансові перспективи» складаються із облігацій ТОВ «Капітал експрес», то можна також стверджувати, що і ТОВ «Капітал експрес» пов'язана із колишніми керівниками та власниками Банку.

Фонд зазначає, що протягом 2014 року колишнім керівництвом Банку було прийнято рішення про придбання завідомо збиткових, нічим не забезпечених облігацій підприємств, що мають ознаки фіктивності, а також пов'язані з керівництвом і власниками Банку, на суму, що становить майже 60 % вартості всіх активів Банку. Збитки від описаних вище операцій становлять мінімум 319 460 764 грн. (саме стільки Банк сплатив за придбання цих облігацій) та не охоплюються звичайним кредитним ризиком, не можуть бути пояснені «кризовими явищами в економіці», «випадковим збігом обставин» або тим, що «просто так вийшло». Розміщення настільки значних коштів без будь-якого забезпечення, а також фіктивність компаній-емітентів мало своїм закономірним наслідком неможливість повернення коштів, вкладених Банком у вищеописані облігації чи їх наступний продаж, і стало причиною недостатності майна неплатоспроможного Банку та завдання збитків кредиторам Банку, чиї вимоги зараз не можуть бути задоволені через цю недостатність.

Позивач вважає, що рішення колишнього керівництва Банку про придбання незабезпечених облігацій фіктивних компаній на значні суми були не просто ризикованими, а направленими на виведення із Банку коштів; наведені в позовній заяві факти свідчать, що керівні органи Банку приймали рішення, які прямо суперечили інтересам Банку та його кредиторів, були неадекватними існуючому кредитному ризику та завідомо збитковими, що суперечить завданням та функціям Ради банку та Правління та Кредитного комітету; наявний прямий причинно-наслідковий зв'язок між діями/рішеннями керівництва Банку та збитками нанесеними Банку та його кредиторам; збитки від описаних операцій не охоплюються звичайним кредитним ризиком, а суб'єктний склад учасників, загальна подібність схем кредитування, суми операцій, відсутність забезпечення, концентрація кредитного ризику через пов'язаність компаній-емітентів та відсутність частини первинних документів та рішень керівних органів Банку щодо придбання Банком вищеописаних облігацій прямо вказує на свідомий характер дій щодо завдання шкоди.

Разом з тим, Фонд не подав суду жодного документального підтвердження того, що ним або уповноваженою особою на ліквідацію вчинялися дії щодо реалізації вказаних вище облігацій до пред'явлення позову.

Крім того, слід зазначити, що строк погашення облігацій за договорами визначено 17.04.2019, тобто на даний момент твердження позивача про те, що за облігаціями не можна буде отримати грошові кошти є передчасним і необґрунтованим.

Визначена у оцінці вартість облігації у 3,00 грн. також документально не підтверджена. Оскільки, як зазначалось вище у Звіті - висновок є судженням незалежного оцінювача.

Підставою для покладення відповідальності на відповідачів як пов'язаних осіб Банку Позивач визначає положення частин п'ятої та шостої статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Проте, на час виконання посадових/службових обов'язків відповідачами щодо вказаних правочині і угод - у 2014 році вказана стаття мала іншу редакцію. Частини шостої не було, а частина п'ята мала таку редакцію: власники істотної участі, керівники банку (крім керівників відокремлених підрозділів банку) за фіктивне банкрутство, доведення до банкрутства або приховування стійкої фінансової неспроможності банку несуть відповідальність. На власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

А отже нова редакція статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки немає зворотної дії.

Щодо деліктних зобов'язань відповідачів слід вказати таке.

За змістом положень статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Фонд, для врахування господарським судом єдиної судової практики у спорах про відшкодування шкоди зазначав судові рішення Верховного Суду.

Так, спір у даній справі виник з підстав завдання шкоди неправомірними діями посадових осіб банку від імені якого позивається Фонд як його ліквідатор.

У справі 334/9899/14-ц судове рішення в якому прийнято Верховним судом 06.02.2018 спір стосувався відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

У справах 753/7281/15-ц та 686/20040/2012 судові рішення в яких прийнято Верховним судом 23.01.2018 спір стосувався стягнення страхового відшкодування виплаченого за пошкодження внаслідок ДТП в порядку регресу.

Отже спори за свої предметом і підставами є відмінними, що виключає можливість врахування судових рішень Касаційного цивільного суду у вказаних справах при вирішенні даного спору.

Що ж до тверджень Фонду про фіктивність Емітентів з якими укладалися договори купівлі-продажу облігацій, то слід вказати таке.

Відповідно до статті 551 ГК України ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; не зареєстровано у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона (стаття 205 Кримінального кодексу України).

При цьому встановлено, що ознаки фіктивного підприємництва виникають лише у разі доведеності в порядку кримінального провадження ознак цієї фіктивності. Водночас у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про фіктивність Емітентів.

Дійти висновку про фіктивність підприємства в разі відсутності відповідного вироку в кримінальній справі неможливо.

Слід зазначити, що, незважаючи на те, що Фонд вказує на обізнаність про фіктивність підприємств, ним не було вчинено жодних дій щодо звернення до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

Також, незважаючи на посилання позивача на економічну необґрунтованість укладення правочинів і порушення процедури укладення, Фонд не подав жодного доказу виявлення правочину нікчемним в порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» або пред'явлення позову про визнання вказаних договорів недійсними за відповідними положеннями Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, подання вказаного позову з визначених позивачем мотивів є по суті передчасним і на даний момент необґрунтованим.

Враховуючи викладене, Фондом документально не підтвердженого жодного елементу цивільно-правової відповідальності; не доведено розмір шкоди; вину осіб, які визначені відповідачами; причинно-наслідковий зв'язок між їх діями і визначеною Фондом сумою шкоди, тощо.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що до відповідачів, застосовувалися будь-які заходи впливу за порушення вимог законодавства у сфері банківської діяльності, оскільки їх вина у настанні неплатоспроможності банку не встановлена і не доведена.

Крім того, до закінчення ліквідаційної процедури відсутні правові підстави стверджувати про шкоду завдану Банку.

У силу статей 52, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів вважаються погашеними у разі, якщо при завершенні ліквідаційної процедури вони лишилися незадоволеними в зв'язку з недостатністю майна.

Станом на дату розгляду справи ліквідаційна процедура в АБ «Укооспліка» триває, відбувається продаж активів банку та погашення вимог кредиторів.

За змістом 51 цього Закону України після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про те, що Банк вже зазнав матеріальної шкоди.

Що ж до решти доводів і аргументів Фонду, які викладені у позові, то слід вказати таке.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, у задоволенні позову слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ідентифікаційний код 21708016), що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укоопспілка» (01056, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24; ідентифікаційний код 21536532) до ОСОБА_1 (83001, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (83015, АДРЕСА_3; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_2), ОСОБА_3 (03187, АДРЕСА_4; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_3), ОСОБА_4 (01133, АДРЕСА_5; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_4), ОСОБА_5 (83050, АДРЕСА_6; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_5), ОСОБА_6 (08602, АДРЕСА_7; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_6), ОСОБА_7 (83039, АДРЕСА_14; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків:НОМЕР_7), ОСОБА_8 (03150, АДРЕСА_8; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_8), ОСОБА_9 (03189, АДРЕСА_9; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_9), ОСОБА_10 (77731, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_10), ОСОБА_11 (49044, АДРЕСА_10; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_11), ОСОБА_12 (04071, м. Київ, АДРЕСА_11; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_12), ОСОБА_13 (02152, АДРЕСА_12; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_13) та ОСОБА_14 (61172, АДРЕСА_13; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_14) про стягнення 76 929 136,71 грн. шкоди, відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Розмір судових витрат відповідачів на професійну правничу допомогу встановити на підставі поданих, протягом п'яти днів після ухвалення рішення, доказів, відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.12.2018

Суддя І.Д. Курдельчук