ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/683/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., секретар судового засідання Кричовський Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк", вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" вул. В. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 54-2013 від 29.03.13 у сумі 167935790,79 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник,

довіреність від 15.03.2018.

Від відповідача: ОСОБА_3 - представник, довіреність № 8 від 03.01.2018.

встановив: Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" (Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 54-2013 від 29.03.2013 у сумі 167935790,79 грн., з яких: 67908398,68 грн. - заборгованість за кредитом, 29974329,36 грн. - заборгованість за процентами, 14138305,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 5029015,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 3848356,68 грн. - заборгованість по 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, 864245,55 грн. - заборгованість по 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 40048186,22 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасне погашення кредиту, 6124953,23 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 54-2013 від 29.03.2013 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в заявленій до стягнення сумі та просить суд задовольнити їх в повному обсязі без урахування висновку судово-економічної експертизи № 9116 від 30.07.2018 року, яка містить результати за умови чинності договорів про внесення змін до кредитного договору №54-2013.

Свої доводи та заперечення позивач виклав письмово у поясненнях по справі щодо суми заборгованості з урахуванням висновку експерта (т.4, а.с.205).

Позивач вважає, що Договори про внесення змін до Кредитного договору є нікчемними в силу Закону і висновок експерта не може прийматися судом до уваги.

Щодо заяви відповідача про відстрочку виконання рішення позивач покладається на розсуд суду.

Позиція відповідача.

05.09.2018, через канцелярію суду, від відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог та відстрочку виконання рішення (№132 від 03.09.2018; вх. № 13220/18, том 4 а.с. 208-210).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подану заяву; позовні вимоги визнає частково в сумі 17978548,81 грн., з урахуванням висновку судового експерта № 9116 складеного 30.07.2018 за результатами судово-економічної експертизи, а саме:

12577878,87грн. - заборгованість за процентами;

2103574,82 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

386105,12 грн. - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів;

2910990,90 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

Також, у вищевказаній заяві, відповідач просить суд про відстрочку виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №54-2013 від 29.03.2013 терміном на один рік. В обгрунтування відстрочки виконання рішення відповідач посилається на складне фінансове становище ТОВ "Зорі Прикарпаття", при цьому зазначає, що одномоментне стягнення вплине на сумарну вартість обігових коштів наслідком чого може стати неплатоспроможність товариства, неможливість здійснення господарської діяльності, що призведе до неможливості виконання рішення суду в повному обсязі. На підтвердження своїх доводів надав Звіт ТОВ "Аудиторської фірми "Аудит-Стандарт" про фактичні результати виконання завдання з узгоджених процедур, щодо аналізу фінансової звітності ТОВ "Зорі Прикарпаття" станом на 30.06.2018 року.

Розгляд судом заяв, клопотань. Процесуальні дії вчинені судом.

27.09.2016 від ТОВ "Зорі Прикарпаття" надійшло клопотання №85 від 26.09.2016 (вх.№9622/16; том 1, а.с. 64-66) про призначення судово-економічної експертизи. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що необхідність проведення експертизи зумовлена значною сумою позову - 167935790,79 грн., складністю розрахунків, обчислення, а саме: розрахунку пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту щодо сум заборгованості за процентами, на які нарахована пеня; розрахунку інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів по кредиту щодо сум заборгованості по процентам, на які нараховані інфляційні збитки та періодів нарахування. Також умови Кредитного договору №54-2013 від 29.03.2013 р. в частині розміру кредитних коштів, процентів за їх користування та періодів їх застосування, строків погашення кредиту та нарахованих процентів змінювалися сторонами неодноразово, шляхом укладення Договорів про внесення змін до кредитного договору, що також впливає на складність проведення розрахунків. Дані обставини потребують розяснення і спеціальних знань в галузі бухгалтерії, економіки та ведення банківських розрахунків та обліку.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 28.09.2016 по справі №909/683/16 призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту відповідної кваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" та зупинено провадження у справі. На вирішення судово-економічної експертизи поставлені питання щодо визначення документальної обґрунтованості нарахування позивачем 67908398,68 грн. заборгованості за кредитом, 29974329,36 грн. заборгованості за процентами, 14138305,95 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 5029015,12 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 3848356,68 грн. заборгованості по 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, 864245,55 грн. заборгованості по 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 40048186,22 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасне погашення кредиту, 6124953,23 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

Судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" надіслано до суду клопотання вих. № 621 від 26.10.2016 (вх. №11039/16 від 31.10.16) про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду від 01.11.2016 провадження у справі поновлено; клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2016 клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено, надано судовому експерту додаткові матеріали необхідні для продовження проведення судової економічної експертизи, том 2 справи №909/683/16 надіслано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" для продовження проведення судової економічної експертизи, провадження у справі зупинено.

23.12.2016 на адресу суду повернулись матеріали справи №909/683/16 з висновком судово-економічної експертизи №8725 від 20.12.2016, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 03.01.2017 провадження у справі поновлено.

26.01.2017 від ТОВ "Зорі Прикарпаття" надійшло клопотання №18 від 23.01.17 (вх. № 958/17) про зупинення провадження у справі. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що господарським судом м. Києва відкрито провадження по справі №910/952/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування повідомлення про нікчемність правочину. Під час судового розгляду у справі №910/952/17 можуть бути встановлені обставини, що впливають чи можуть вплинути на предмет спору, подання і оцінку доказів у даній справі.

Ухвалою господарського суду від 26.01.2017 задоволено вищезазначене клопотання та зупинено провадження у справі № 909/683/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/952/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування повідомлення про нікчемність правочину.

07.03.18 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання вих. № 22 від 06.03.18 (вх. № 3331/18 від 07.03.18) про призначення судово-економічної експертизи по справі № 909/683/16.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 поновлено провадження у справі № 909/683/16, ухвалено справу № 909/683/16 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 04.04.2018.

Представник відповідача, в судовому засіданні, підтримав попередньо подане клопотання про призначення судово-економічної експертизи, яке обґрунтовує тим, що умови Кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 в частині розміру кредитних коштів, процентів за їх користування та періодів їх застосування, строків погашення кредиту та нарахованих процентів змінювалися сторонами неодноразово шляхом укладення Договорів про внесення змін до кредитного договору. Згідно умов вказаних договорів, сторони домовилися в тому числі про зменшення процентної ставки за користування кредитом, збільшення строку користування кредитом, відстрочення сплати процентів за користування кредитом. Згідно висновку експерта № 8725 від 20.12.2016, судово-економічна експертиза, яка була призначена та проведена згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 28.09.2016, здійснена без врахування вищезазначених договорів про внесення змін до Кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013. а саме на ст. 17 висновку експерта зазначено "... дослідження здійснюються з урахуванням того, що договори про внесення змін до Кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 є нікчемними". Представник відповідача у клопотанні звертає увагу на те, що врахування вищезазначених договорів про внесення змін до Кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 істотно вплине на зменшення розрахунку штрафних санкцій, що як наслідок призведе до зменшення заборгованості ТОВ Зорі Прикарпаття перед позивачем.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2018 призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз"; провадження у справі зупинено. На вирішення судово-економічної експертизи поставлені наступні питання: чи підтверджуються документально розрахунки стягуваних сум заборгованості, додані до позовної заяви, щодо нарахування Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 (з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 ) станом на 02.07.2016: суми заборгованості по тілу кредиту; суми заборгованості по процентах; суми заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту; суми заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів; 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту; 3 % за несвоєчасну сплату процентів; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту; інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів.

14.05.2018, до суду клопотання судового експерта вих. №286 від 10.05.2018 (вх. № 6929/18) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду від 22.05.2018 провадження у справі поновлено; клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.2018 клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів задоволено, долучено до матеріалів справи докази, додані позивачем до заяви про долучення документів до матеріалів справи, матеріали справи №909/683/16 (Том 4) надіслано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" для продовження проведення судової економічної експертизи, провадження у справі зупинено.

02.08.18 на адресу суду повернулись матеріали справи №909/683/16 з висновком судово-економічної експертизи №9116 від 30.07.2018, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2018 провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 підготовче провадження у справі № 909/683/16 закрито. Розгляд справи по суті призначено на 03.10.2018.

Обставини справи, встановлені судом.

29.03.2013 між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (кредитор) та ТОВ "Луцьк-Металопостачсервіс" (позичальник) укладено кредитний договір № 54-2013 із подальшими змінами і доповненнями (договір про внесення змін №1 від 15.04.2013, договір про внесення змін №2 від 15.05.2013, договір про внесення змін №3 від 31.05.2013, договір про внесення змін №4 від 18.06.2013, договір про внесення змін №5 від 16.07.2013, договір про внесення змін №7 від 16.09.2013). 04.10.2013 між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (кредитор), ТОВ "Луцьк-Металопостачсервіс" (позичальник) та ТОВ "Зорі Прикарпаття" (новий позичальник) укладено договір № 8 про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013, відповідно до умов якого здійснюється заміна сторони позичальника в договорі, у зв'язку із чим всі права та обов'язки позичальника за договором, які існують на момент укладення даного договору про внесення змін, переходять від позичальника до нового позичальника з моменту вступу даного договору про внесення змін в силу. 15.11.2013 між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (Кредитор) та ТОВ " Зорі Прикарпаття" (Позичальник) укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013, в якому сторони домовились, що проценти нараховані за період по 31.10.2013 позичальник сплачує в строк до 15 грудня 2013 року. Згідно пункту 1.1. статті 1 кредитного договору № 54-2013 кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 140000000,00 грн., а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити процентну ставку за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки зазначені цим договором. На виконання умов даного договору кредитором надано позичальнику кредит в сумі 140000000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером на видачу кредиту від 29.03.2013 № 4113063 (т.4, а.с. 23). Пунктом 1.2. статті 1 договору сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом 19% річних. 04.10.2013 між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (кредитор) та ТОВ " Зорі Прикарпаття " (позичальник) укладено договір № 9 про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013, яким пункт 1.2. Статті 1 "Предмет договору" Кредитного договору викладено в наступній редакції: "Процентна ставка за користування кредитом 25% річних". Відповідно до п. 1.3. статті 1 договору, кінцевий термін погашення кредиту позичальником 29 вересня 2014 р. включно. Згідно п.2.2 ст.2 договору проценти за користування кредитом нараховується щомісячно виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці методом факт/факт. За умовами п.2.3 ст.2 договору проценти нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховується як один день (при розрахунку процентів враховується день видачі кредиту; день погашення кредиту не враховується). Відповідно доп.2.4. ст. 2 договору проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на рахунок № 188 не пізніше 15 числа календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, та остаточно при погашенні кредиту. Пунктом 8.1. Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неповного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право припинити надання кредитних коштів за цим договором, скасувати ліміт кредитування та вимагати дострокового повного погашення заборгованості позичальника за кредитом разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (у тому числі, прострочені проценти), пеню, штрафи та інші платежі відповідно до цього договору. Пунктом 14.4. встановлено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання. У відповідності до п. 15.4. Договору, договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. У зв'язку з невиконанням ТОВ "Зорі Прикарпаття" кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 ПАТ "Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1" звернулося з позовом до господарського суду Івано-Франківської області.

Як вбачається із розрахунку позивача, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 54-2013 від 29.03.2013 становить 167935790,79 грн., з яких:

67908398,68 грн. - заборгованість за кредитом;

29974329,36 грн. - заборгованість за процентами;

14138305,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

5029015,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

3848356,68 грн. - заборгованість по 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту;

864245,55 грн. - заборгованість по 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

40048186,22 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасне погашення кредиту; 6124953,23 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

Зважаючи на значну суму позову - 167935790,79 грн, складні розрахунки та складність обчислення для якого необхідні спеціальні знання в галузі економіки, а також те, що умови Кредитного договору №54-2013 від 29.03.2013 р. в частині розміру кредитних коштів, процентів за їх користування та періодів їх застосування, строків погашення кредиту та нарахованих процентів змінювалися сторонами неодноразово, шляхом укладення Договорів про внесення змін до кредитного договору, що також впливає на складність проведення розрахунків. за клопотанням відповідача призначено судово-економічні експертизу.

За результатами судово-економічної експертизи господарському суду надано висновок №8725 від 20.12.2016.

Між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (кредитор) та ТОВ " Зорі Прикарпаття " (позичальник) було укладено ряд договорів про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013, а саме: договір про внесення змін від 16.12.2013; договір про внесення змін від 15.01.2013; договір про внесення змін від 17.02.2014; договір про внесення змін від 17.03.2014; договір про внесення змін від 01.04.2014; договір про внесення змін від 30.04.2014; договір про внесення змін від 16.06.2014; договір про внесення змін від 15.07.2014; договір про внесення змін від 15.08.2014; договір про внесення змін від 15.09.2014; договір про внесення змін від 15.10.2014; договір про внесення змін від 31.10.2014 (згідно умов яких сторони домовились, в тому числі про зменшення процентної ставки за користування кредитом, збільшення строку користування кредитом, відстрочення сплати процентів за користування кредитом).

28 серпня 2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_4 направлено "Зорі Прикарпаття" повідомлення від 28.08.15 №11/2-27198 про нікчемність вищевказаних договорів.

Наслідком надсилання повідомлення позивача, є вимога про негайне (в день отримання повідомлення) виконання зобов'язань за кредитним договором з урахуванням нікчемності договорів про внесення змін.

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного у формі повідомлення №11/2-27198 від 28.08.2015 про нікчемність договорів про внесення змін до кредитного договору №54-2013 від 29.03.2013. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. 25.04.2018 р. Верховним Судом винесено постанову по справі № 910/952/17, якою касаційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 року залишено без змін.

Зважаючи на те, що судово-економічна експертиза, яка була призначена та проведена згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 28.09.2016 здійснена з урахуванням того, що договори про внесення змін до Кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 є нікчемними (ст. 17 висновку судово-економічної експертизи № 8725 від 20.12.2016), ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2018, за клопотанням відповідача повторно призначено судово-економічну експертизу.

Так, висновком судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 9116 від 30.07.2018 надано наступні роз'яснення з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору від 29.03.2013 № 54-2013 (т.4, а.с. 116-188), які судом визнано обгрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

По першому питанню:

документально підтверджується відсутність простроченої заборгованості станом на 02.07.2016 р. у частині заборгованості за тілом кредиту згідно умов Кредитного договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття", оскільки термін сплати кредиту ще не настав.

По другому питанню:

документально підтверджується наявність станом на 02.07.2016р. простроченої заборгованості у частині заборгованості за процентами у розмірі 12577878,87 грн. згідно умов договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття».

По третьому питанню:

документально підтверджується відсутність заборгованості по пені станом на 02.07.2016 р. за несвоєчасне погашення кредиту у частині заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту згідно умов договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття", оскільки кінцевий термін погашення кредиту ще не настав.

По четвертому питанню:

документально підтверджується наявність станом на 02.07.2016р. простроченої заборгованості ТОВ "Зорі Прикарпаття", у частині заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту згідно умов договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття» у розмірі 2103574,82 грн., за умови, що пеня підлягає нарахуванню протягом періоду з 02.01.2016р. по 02.07.2016р. (періоду, що використаний у розрахунку ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1").

По пятому питанню:

документально підтверджується відсутність станом на 02.07.2016 р. простроченої заборгованості ТОВ "Зорі Прикарпаття" у частині 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту згідно умов договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття", оскільки термін сплати за тілом кредиту ще не настав.

По шостому питанню:

документально підтверджується наявність станом на 02.07.2016р. простроченої заборгованості ТОВ "Зорі Прикарпаття", у частині заборгованості по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів згідно умов договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття» у розмірі 386105,12 грн., за умови, що 3% річних за несвоєчасну сплату процентів підлягає нарахуванню протягом періоду з 17.12.2013р. по 02.07.2016р.(періоду, що використаний у розрахунку ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1").

По сьомому питанню:

Документально підтверджується відсутність станом на 02.07.2016р. заборгованості ТОВ "Зорі Прикарпаття" у частині інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту, згідно умов договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття", оскільки термін погашення кредиту ще не настав.

По восьмому питанню:

документально підтверджується наявність станом на 02.07.2016р. заборгованості ТОВ "Зорі Прикарпаття" згідно умов Кредитного договору від 29.03.2013 р. № 54-2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ТОВ "Зорі Прикарпаття» у частині інфляційних збитків за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 2910990,90 грн., за умови, що інфляційні збитки за несвоєчасне погашення процентів підлягають нарахуванню протягом періоду з 17.12.2013р. по 02.07.2016р. (період, що використаний у розрахунку ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1").

Таким чином, згідно висновку судового експерта за результатами проведеної судово-економічної експертизи №9116 від 30.07.2018 ( з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору від 29.03.2013 № 54-2013), документально підтверджується 17978549,71 грн. заборгованості відповідача перед позивачем:

12577878,87грн. - заборгованість за процентами;

2103574,82 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

386105,12 грн. - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів;

2910990,90 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем без урахування договорів про внесення змін до кредитного договору від 29.03.2013 № 54-2013.

Норми права та мотиви, якими керувався суд при прийнятті рішення.

Порядок укладення, зміни, розірвання та виконання кредитного договору регулюється нормами ЦК України, Господарського кодексу України (далі ГК - України), Закону України "Про банки і банківську діяльність" та нормативними актами, прийнятими Національним банком України, який є центральним органом державного управління (ст. 2 Закону України "Про Національний банк України") та видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади, місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відповідно до ст.ст. 47, 49, ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, при цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, у якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України, ст. 1055 ЦК України).

Згідно ст.ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та умов договору (ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При розгляді справи судом встановлено, що у лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного у формі повідомлення №11/2-27198 від 28.08.2015 про нікчемність договорів про внесення змін до кредитного договору №54-2013 від 29.03.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю - визнано протиправним та скасовано рішення у формі повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" ОСОБА_4 №11/2-27198 від 28.08.2015р. про нікчемність договорів про внесення змін до Кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013р., які були укладені між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття", а саме: Договору про внесення змін від 16.12.2013р., Договору про внесення змін від 15.01.2013р., Договору про внесення змін від 17.02.2014р., Договору про внесення змін від 17.03.2014р., Договору про внесення змін від 01.04.2014р., Договору про внесення змін від 30.04.2014р., Договору про внесення змін від 16.06.2014р.,Договору про внесення змін від 15.07.2014р., Договору про внесення змін від 15.08.2014р., Договору про внесення змін від 15.09.2014р., Договору про внесення змін від 15.10.2014р., Договору про внесення змін від 31.10.2014р. 25.04.2018 р.

Верховним Судом винесено постанову по справі № 910/952/17, якою касаційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, станом на час подання позовної заяви по справі № 909/683/16 договори про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 р. є чинними, тобто термін сплати кредиту ще не настав.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що банком (позивачем), належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором. Відповідач в свою чергу доказів належного виконання зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів суду не надав, отже є правові підстави для нарахування пені, 3% річних, інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

При встановленні розміру пені, 3 % річних, інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, судом досліджено та перевірено розрахунок позивача та висновок судово-економічної експертизи № 9116 від 30.07.2018 (вх. № 11760/18 від 02.08.18).

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Здійснивши оцінку висновку, господарський суд вважає, що висновок судового експерта відповідає вимогам ст. 98 ГПК України і відповідно до ст.ст. 76, 77, 86, 104 ГПК України є належним доказом у справі, підстави для відхилення висновку експерта відсутні. Визначені судовим експертом суми заборгованості за процентами, пені, інфляційних втрат та річних, нарахованих за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, є обгрунтованими, узгоджуються із іншими доказами.

Заперечення позивача нечинності договорів про внесення змін до кредитного договору № 54-2013 від 29.03.2013 р. є помилковими, оскільки обставини щодо відсутності підстав для надіслання повідомлення від 28.08.15 №11/2-27198 про нікчемність вищевказаних договорів вже є встановленими судовим рішенням у справі №910/952/17, що набрало законної сили. Дослідження та встановлення цих обставин повторно господарським судом в межах розгляду даної справи є порушенням принципу "правової визначеності".

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення" (пункт 40 мотивувальної частини Рішення від 3 квітня 2008 року).

Оскільки в силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, господарський суд вважає безсумнівними встановлені рішенням господарського суду у справі №910/952/17фактичні обставини, причому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів та є такими, які не потребують додаткового доведення зазначених обставин та фактів.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що позивачем здійснено розрахунок заборгованості відповідача без урахування договорів про внесення змін до кредитного договору від 29.03.2013 № 54-2013, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 17978549,71 грн., визначеній у висновку судово-економічної експертизи №9116 від 30.07.2018 ( з урахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору від 29.03.2013 № 54-2013): 12577878,87грн. - заборгованість за процентами; 2103574,82 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 386105,12 грн. - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів; 2910990,90 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасну сплату процентів по кредиту. В решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Розгляд заяви про відстрочку виконання рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" № 132 від 03.09.2018 (вх. № 13220/18 від 05.09.2018) про відстрочку виконання судового рішення, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 зазначено, що розстрочка виконання рішення суду має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочки.

Відповідно до п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання заявнику відстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконання рішення у встановлений строк так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та з'ясовано в судовому засіданні, відповідач знаходиться у складному фінансовому становищі, що підтверджується наявним в матеріалах справи Звітом ТОВ "Аудиторської фірми "Аудит-Стандарт" про фактичні результати виконання завдання з узгоджених процедур, щодо аналізу фінансової звітності ТОВ "Зорі Прикарпаття" станом на 30.06.2018 року (том 4, а.с. 211-218).

В поточному році, крім сум списання відповідач має зобов'язання з погашення 140667 грн. короткострокових кредитів банків та з обслуговування інших поточних зобов'язань підприємства на загальну суму 103414 грн. Тому, негайне стягнення заборгованості суттєво вплине на фінансово-господарську діяльність Товариства та може призвести до його стійкої неплатоспроможності, наслідком чого може стати припинення господарської діяльності, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що негайне виконання рішення господарського суду ускладнюється внаслідок складного фінансового становища та наявності грошових зобов'язань перед іншими кредиторами, а тому відстрочення виконання рішення суду надасть відповідачу можливість продовжувати здійснювати господарську діяльність, поліпшити показники платоспроможності та фінансової стійкості товариства, що в подальшому забезпечить сплату заборгованості.

В даному випадку, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд враховуючи інтереси обох сторін, та те, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 474 від 15.02.2018 продовжено строк здійснення ліквідаційної процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" на два роки до 19.03.2020, вважає що з метою реального виконання рішення суду, у відповідності до ст. 86 ГПК України, доцільним є задоволення заяви № 132 від 03.09.2018 (вх. № 13220/18 від 05.09.2018) про відстрочку виконання рішення суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №54-2013 від 29.03.2013 до 03.10.2019.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Стаття 123 ГПК України встановлює що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов'язані із проведенням експертизи.

Ухвалою від 12.08.2016, судом відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Станом на день подання позовної заяви (11.08.2016), при ціні позову 167935790,79 грн. судовий збір становив 206700 грн. (максимальна ставка судового збору встановлена на момент подання позову).

Згідно з приписами статті 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті судової експертизи (призначеної ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2018 - 39109 грн.), слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судовий збір слід стягнути в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 75-78, 86, 98, 104, 123, 129, 236-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 54-2013 від 29.03.2013 у сумі 167935790,79 грн задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття", вул. В. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76018 () на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119 () - 12577878,87(дванадцять мільйонів п'ятсот сімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень вісімдесят сім копійок) заборгованості за процентами, 2103574,82 (два мільйона сто три тисячі п'ятсот сімдесят чотири гривні вісімдесят дві копійки) пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 386105,12 ( триста вісімдесят шість тисяч сто п'ять гривень дванадцять копійок) 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів, 2910990,90 (два мільйона дев'ятсот десять тисяч дев'ятсот дев'яносто гривень дев'яносто копійок) інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відстрочити виконання рішення суду до 03.10.2019.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття", вул. В.Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76018 () в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір") - 22137,57 (двадцять дві тисячі сто тридцять сім гривень п'ятдесят сім копійок) судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" , вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119 (код ЄДРПОУ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір") - 184562,43 (сто вісімдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят дві гривні) судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття", вул. В. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76018 () - 34920,43 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять гривень сорок три копійки) витрат за проведення судової експертизи, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.10.2018.

Суддя Неверовська Л. М.