ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

м. Чернівці

26 грудня 2018 року

Справа № 926/2323/18

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гурин М.О. розглянувши

заяву стягувача: приватного агропромислового підприємства “Березна”

до боржника: Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 4388,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року приватне агропромислове підприємство “Березна” звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області заборгованості в сумі 4388,78 грн. за договором № 140 від 03.08.2018 року на поставку сільськогосподарської продукції.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд встановив, що заява подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Статтею 149 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За загальним правилом відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

В поданій ПАП “Березна” заяві зазначено, що місцезнаходженням відповідача є м. Борщів Тернопільської області, яке територіально віднесено до юрисдикції Господарського суду Тернопільської області, проте заяву про видачу судового наказу заявник спрямував до Господарського суду Чернівецької області.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 148, 149, п. 9 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному агропромисловому підприємству “Березна” у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області заборгованості в сумі 4388,78 грн. за договором № 140 від 03.08.2018 року на поставку сільськогосподарської продукції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 26.12.2018.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя                                                                      М.О. Гурин