ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

19.12.2018 Справа № 905/2746/16

За заявою кредитора (заявника) Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ ()

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м.Краматорськ Донецька область ()

про визнання банкрутом

розпорядник майна - арбітражний керуючий Карауш Ю.В.

Суддя господарського суду Донецької області Чорненька І.К.

Представники:

від кредиторів: Журавель В.О. (за довіреністю від ТОВ "Галамет"), Пасацька В.В. (за довіреністю ПАТ "Банк Кредит Дніпро"),

від боржника: Ципляк П.С. (за посвідченням адвоката)

розпорядник майна: Позднякова І.О. (за довіреністю від ліквідатора Карауш Ю.В.)

Судом оголошена перерва у судовому засіданні

19.12.2018р. з 13:27год. до 13:39год.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

19.12.2018р. з 13:54год. до 14:01год.

23.09.2016р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансметко», м.Київ про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтика», м. Краматорськ на підставі ст.9-12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.09.2016р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕТКО" м.Київ про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 05.10.2016р.; зобов'язано арбітражного керуючого Карауш Ю.В. протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство надати господарському суду заяву про згоду на участь у даній справі з повідомленням про те, що він не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій ст.114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За результатами підготовчого засідання 05.10.2016р. порушено провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕТКО" м.Київ про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область, розпорядником майна призначений арбітражний керуючий Карауш Юлія Вікторівна, встановлено дату попереднього засідання суду на 22.11.2016р.

06.10.2016р. за №36101 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюдненне повідомлення про порушення справи №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область.

Після публікації даного оголошення до суду з письмовими заявами з вимогами до боржника звернулись:

- 17.10.2016р. - ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 133567136,16грн. (у т.ч. 16165688,00грн. - вимоги що забезпечені заставою майна боржника);

- 04.11.2016р. - ТОВ «Лавіос» на суму 260406038,28грн.;

- 07.11.2016р. - ТОВ «Галамет» на суму 317337193,93грн.;

- 08.11.2016р. - ДПІ у м. Краматосрьку ГУ ДФС у Донецькій області на суму 95033,00грн.;

- 09.11.2016р. - ТОВ «Трансметко» на суму 12762451,26грн.;

- 09.12.2016р. - Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на суму 50032,96грн.

17.10.16р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область б/н б/д (вх.№29603/16) на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016р.

Супровідним листом від 19.10.16р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду направлена справа №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.10.2016р. зупинено провадження у справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область до розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область б/н б/д на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.16р. та повернення справи до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.11.16р. поновлено провадження у справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область; попереднє засідання суду призначено на 22.11.2016 року

04.11.2016 на адресу господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область б/н від 03.11.16р. (вх.№31631/16) на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.16р.

Супровідним листом від 08.11.2016р. у зв'язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016р, справа №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" м.Краматорськ Донецька область була направлена на адресу Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 08.11.2016 зупинено провадження у справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область до розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область та повернення справи до господарського суду Донецької області.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.11.2016 повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м.Краматорськ Донецька область, на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016 у справі №905/2746/16.

16.11.2016 матеріали справи №905/2746/16 направлено разом із касаційними скаргами до Вищого господарського суду України.

Супровідним листом Вищого господарського суду України від 21.12.2016 матеріали справи №905/2746/16 направлено на адресу Донецького апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження, у зв'язку із скасуванням ухвали від 24.10.2016, якою відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ПАТ "Банк Кредит Дніпро".

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2017 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016 р. у справі № 905/2746/16 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА", м. Краматорськ, Донецька область на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2016 р. у даній справі. 19.01.17 справу направлено до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.03.2017 касаційну скаргу ТОВ "БАЛТИКА" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2016 про повернення апеляційної скарги ТОВ "БАЛТИКА" щодо ухвали Господарського суду Донецької області від 05.10.2016 по справі № 905/2746/16 повернуто без розгляду.

20.03.2017 супровідним листом Вищого господарського суду України від 10.03.2017 матеріали справи №905/2746/16 надійшли до господарського суду Донецької області.

На запит Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.17 супровідним листом від 22.03.18 матеріали справи №905/2746/16 направлено на його адресу.

23.03.2017 матеріали зазначеної справи направлено Донецьким апеляційним господарським судом на адресу Вищого господарського суду України.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 27.04.2017 касаційні скарги ТОВ "БАЛТИКА" на ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 10.11.2016 та 12.01.2017 повернуто без розгляду.

17.05.2017 матеріали справи №905/2746/16 повернуті до господарського суду Донецької області.

18.05.2017 на запити Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.17 справа №905/2746/16 у 4-х томах направлена на його адресу.

22.05.2017 матеріали зазначеної справи направлено Донецьким апеляційним господарським судом на адресу Вищого господарського суду України.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 02.10.2017 касаційні скарги ТОВ "БАЛТИКА" на ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2017 та 10.11.2016 повернуто без розгляду.

25.10.2017 матеріали справи №905/2746/17 повернуто до господарського суду Донецької області супровідним листом Вищого господарського суду України від 09.10.2017.

Для подальшого здійснення апеляційного провадження господарський суд направив матеріали справи №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область до Донецького апеляційного господарського суду - 25.10.17.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016 р. у справі № 905/2746/16

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016 р. у справі № 905/2746/16 залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2016 р. у справі №905/2746/16 залишено без змін.

До господарського суду Донецької області 08.12.2017 надійшло клопотання розпорядника майна Карауш Ю.В. №02-23-17/192 від 30.11.2017 про витребування у ПАТ "Банк Кредит Дніпро" копії документів, з додатками.

Ухвалою Верховного суду від 20.04.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.11.2017 у справі № 905/2746/16 повернуто скаржнику.

11.06.2018 супровідним листом Касаційного господарського суду Верховного суду від 25.05.2018 №21-14/537 матеріали справи №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" повернуті до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2018р.:

- поновлено провадження у справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область;

- призначено попереднє засідання суду по справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область на 14.08.2018р.;

- призначено до розгляду клопотання розпорядника майна Карауш Ю.В. №02-23-17/192 від 30.11.2017 про витребування документів у справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область у судовому засіданні на 14.08.2018р.

Дана справа перебувала у провадженні судді Попова О.В.

Розпорядженням господарського суду Донецької області від 02.08.2018р. у зв'язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення №2409/0/15-18 від 24.07.2018р. про звільнення судді Попова О.В. у відставку та наявністю обставин, які можуть мати наслідком порушення строків розгляду справи, призначено повторний авторозподіл справи №905/2746/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область ().

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, справа №905/2746/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м.Краматорськ Донецька область (), передана до провадження судді Чорненькій І.К.

Ухвалою господарського суду від 08.08.2018р. прийнято до провадження судді Чорненької І.К. справу №905/2746/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" м. Краматорськ Донецька область ().

13.08.2018р. до господарського суду надійшло клопотання ПАТ "Банк Кредит Дніпро" від 10.08.2018р. про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв'язку з перебуванням повноважного представника в іншому судовому засіданні.

13.08.2018р. на електрону адресу господарського суду надійшло клопотання ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про доручення документів до матеріалів справи та проведення судового засідання 14.08.2018р. без участі її представника.

14.08.2018р. на електрону адресу господарського суду від розпорядника майна надійшли письмові пояснення №02-23-18/185 від 10.08.2918р. щодо реєстру вимог кредиторів ТОВ "Балтика".

14.08.2018р. до господарського суду надійшло клопотання боржника ТОВ "Балтика" про відкладення попереднього судового засідання з метою надання часу для надання обґрунтованого пояснення щодо всіх кредиторських вимог.

Ухвалою господарського суду від 14.08.2018р. відкладено попереднє засідання на 18.09.2018р. та зобов'язано сторін надати суду відповідні документи (згідно переліку, викладеного в ухвалі).

15.08.2018р. до господарського суду надійшло клопотання ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області від 10.08.2018р. про доручення документів до матеріалів справи (з додатками згідно переліку).

27.08.2018р. до господарського суду надійшла заява ТОВ "Балтика" про отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

18.09.2018р. на електрону адресу господарського суду від розпорядника майна надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 18.09.2018р. без його участі.

18.09.2018р. до господарського суду надійшли заперечення боржника ТОВ "Балтика" щодо грошових вимог АТ "Банк Кредит Дніпро".

Ухвалою господарського суду від 18.09.2018р. відкладено попереднє судове засідання на 30.10.2018р.; зобов'язано сторін надати суду додаткові документи (згідно переліку, викладеного в ухвалі).

25.10.2018р. до господарського суду надійшла заява АТ "Банк Кредит Дніпро" б/н від 24.10.2018р., за якою кредитором надані пояснення по справі.

30.10.2018р. до господарського суду надійшло клопотання ТОВ "Лавіос" б/н від 30.10.2018р., за якою просить суд розглядати справі на підставі наданих документів за відсутності представника ТОВ "Лавіос".

30.10.2018р. до господарського суду надійшли письмові пояснення ТОВ "Трансметко" №29-10 від 29.10.2018р. на виконання вимог ухвали суду від 18.09.2018р.

Ухвалою господарського суду від 30.10.2018р. відкладено попереднє засідання та розгляд клопотання розпорядника майна Карауш Ю.В. №02-23-17/192 від 30.11.2017р. про витребування документів у ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального кругу Падалки Р.О. на 28.11.2018р.

Ухвалою господарського суду від 28.11.2018р. відкладено попереднє засідання та розгляд клопотання розпорядника майна Карауш Ю.В. №02-23-17/192 від 30.11.2017р. про витребування документів у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального кругу Падалки Р.О. на 19.12.2018р.

10.12.2018р. до господарського суду надійшло клопотання боржника б/н б/д про залишення без розгляду заяв про визнання кредитисрьких вимог, за яким просить суд залишити без розгляду заяви про визнання кредиторських вимог Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, ТОВ «Лавіос», АТ «Банк Кредит Дніпро».

18.12.2018р. до господарського суду від ПАТ «Банк Кредит Дніпро» надішли уточнення №32-5450 від 14.12.2018р. до заяви з грошовими вимогами, з додатками (згідно переліку).

18.12.2018р. на електрону адресу господарського суду надійшов відзив розпорядника майна на уточнення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до заяви з грошовими вимогами до боржника.

19.12.2018р. до господарського суду надійшли письмові пояснення ТОВ «Галамет» від 18.12.2018р. щодо заявлених кредиторських вимог.

У судове засідання 19.12.2018р. представники ТОВ «Лавіос», ТОВ «Трансметко», Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, ДПІ у м. Краматосрьку ГУ ДФС у Донецькій області не з'явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином ухвалою суду від 28.11.2018р.

Відповідно до ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши в судовому засіданні 19.12.2018р. заяви конкурсних кредиторів, відзиви арбітражного керуючого на заяви кредиторів, реєстр вимог кредиторів, заслухавши пояснення присутніх представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтика», суд встановив:

Відповідно до п.2 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Отже, незалежно від того чи визнані вимоги кредитора боржником разом з розпорядником майна, чи ні, чи були стосовно них рішення юрисдикційних органів, чи визнані вони в претензійному порядку, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та визначає правомірність і обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника й за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Згідно ч.6 ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

За загальним правилом, визначеним ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона належними засобами доказування повинна довести підстави своїх вимог.

Розпорядник майна, згідно відзивів про розгляд вимог кредиторів та реєстру вимог кредиторів, визнав наступні кредиторські вимоги:

- ТОВ «Галамет» на суму 316243094,80грн.

- ТОВ «Лавіос» на суму 260406038,28грн.

- ТОВ «Трансметко» на суму 27062622,19грн.;

- Маріупольську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на суму 50032,96грн.

- ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 117701448,16грн.

- Окремо де реєстру вимог кредиторів внесені вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 16165688,00грн., що забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

· 09.11.2016р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ (), про визнання кредиторських вимог до боржника.

З урахуванням наданих 30.10.2018р. уточнених розрахунків 3% річних та інфляційних, сума вимог складає 12728552,19грн., з яких 11637097,76грн. інфляційних втрат та 1091454,43грн. - 3% річних.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов'язань за Договорами про надання поворотної фінансової допомоги №01/12ФП від 01.12.2011р., №29/08ФП від 29.08.2011р., №10/04ФП від 10.04.2012р., №25/08ФП від 25.08.2011р., №19/03ФП від 19.03.2014р., №18/03ФП від 18.03.2011р., №25/03ФП від 25.03.2014р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14260990,00грн. за рішенням господарського суду Донецької області від 08.10.2015р. у справі №905/3031/14.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Провадження у справі №905/2746/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА", м.Краматорськ, Донецька область порушено за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕТКО", м.Київ, ухвалою господарського суду Донецької області від 27.09.2016р.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ (), про визнання додаткових кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Згідно заяви про визнання кредиторських вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ (), посилається на наявність заборгованості боржника згідно рішення господарського суду Донецької області від 08.10.2015р. у справі №905/3031/14, яка виникла за договорами позики (надання поворотної грошової допомоги) від 25.08.2011р., 29.08.2011р., 01.12.2011р; 10.04.2012р.; 13.06.2012р.; 18.03.2014р.; 25.03.2014р. на загальну суму 14260990,00грн.

В розумінні ст.509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Виходячи зі змісту ст.1046 Цивільного кодексу України договір за яким одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а інша сторона зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів є договором позики.

За висновками суду, Договори про надання поворотної фінансової допомоги №01/12ФП від 01.12.2011р., №29/08ФП від 29.08.2011р., №10/04ФП від 10.04.2012р., №25/08ФП від 25.08.2011р., №19/03ФП від 19.03.2014р., №18/03ФП від 18.03.2011р., №25/03ФП від 25.03.2014р. містять у собі всі ознаки договору позики.

Частина 1 ст.1049 Цивільного кодексу України визначає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Кредитором, з посиланням на те, що вказаним рішенням господарського суду Донецької області від 08.10.2015р. у справі №905/3031/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансметко" заборгованість за Договорами позики (надання поворотної грошової допомоги), та враховуючи, що на момент подання заяви з кредиторськими вимогами до господарського суду сума основного боргу боржником за зазначеними договорами у розмірі 14260990,00грн. не сплачена, з урахуванням наданих 30.10.2018р. уточнених розрахунків, кредитором нараховано:

- 11637097,76грн. інфляційних втрат за період з 03.11.2013р. по 05.10.2016р.;

- 1091454,43грн. 3% річних за період з період з 03.11.2013р. по 05.10.2016р.

Судом, ухвалою за результатами підготовчого засідання від 05.10.2016р. встановлено, що рішенням господарського суду Донецької області від 08.10.2015р. у справі №905/3031/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м.Красноармійськ, про стягнення заборгованості за договорами позики (надання поворотної грошової допомоги) від 25.08.2011р., 29.08.2011р., 01.12.2011р; 10.04.2012р.; 13.06.2012р.; 18.03.2014р.; 25.03.2014р. на загальну суму 14260990,00грн. задоволено у повному обсязі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансметко" заборгованість у розмірі 14260990,00грн ; 73080,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Дане рішення не оскаржувалась у судовому порядку та є чинним.

Відповідно до ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів сплати боржником заборгованість у розмірі 14260990,00грн. за договорами позики (надання поворотної грошової допомоги) за рішенням господарського суду Донецької області від 08.10.2015р. у справі №905/3031/14 станом на 19.12.2018р. суду не надано.

Перевіривши уточнений розрахунок інфляційних витрат у сумі 11637097,76грн. за період з 03.11.2013р. по 05.10.2016р.; та 1091454,43грн. 3% річних за період з 03.11.2013р. по 05.10.2016р., суд зазначає наступне.

Згідно приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.18р. у справі №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За результатами здійсненого судом, за допомогою програмного забезпечення "ЛІГА ЗАКОН", розрахунку на дату відкриття провадження у справі про банкрутство - 05.10.2016р., встановлено, що обґрунтованими, доведеними, підтвердженими наданими документами, та такими, що підлягають визнанню - 11637097,76грн. інфляційних витрат за період з 03.11.2013р. по 05.10.2016р. та 1091454,43грн. - 3% річних за період з 03.11.2013р. по 05.10.2016р.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ, за подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника 04.11.2016р. було сплачено судовий збір у розмірі 2756,00грн., що підтверджується квитанцією №10384125.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону про банкрутство вимоги, які є витратами у зв'язку із провадженням у справі про банкрутство, підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансметко", м.Київ (), є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у розмірі 12728552,19грн., з яких 11637097,76грн. інфляційних втрат та 1091454,43грн. - 3% річних. 2756,00грн. судового збору.

· 07.11.2016р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Галамет", м.Донецьк (), про визнання кредиторських вимог на суму 317337193,93грн.

З урахуванням наданого кредитором 07.11.2018р. уточненого розрахунку 3% річних станом на день порушення справи про банкрутство боржника - 05.10.2016р., сума вимог кредитора складає 316243094,80грн., з яких 161619156,00грн. - сума основного боргу, 142751927,89грн. - інфляційні втрати, 11872010,91грн. - 3% річних.

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на наявність заборгованості за Договром поставки №01/11/2013 від 01.11.2013р., що підтверджується , на думку кредитора, доданими до договору первинними документами .

Згідно відзиву №02-23-16/230 від 15.11.2016р. розпорядник майна боржника визнає у повному обсязі заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Галамет", м.Донецьк, кредиторські вимоги.

Господарський суд у попередньому засіданні розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галамет", м.Донецьк, про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

01.11.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галамет" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" (Покупець) укладено Договір поставки №01/11/2013, за яким Постачальник зобов'язався поставити і передати у власність Покупцю обладнання, товарно-матеріальні цінності (товар), а Покупець зобов'язався прийняти товар і оплатити його вартість (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору Постачальник зобов'язався, при поставці товару Покупцю, надати останньому всі необхідні товаросупроводжувальні документи: видаткову накладну, інше.

Асортимент, найменування, кількість і ціна товару, що постачається узгоджуються сторонами в усному порядку і зазначаються в накладних, які є невід'ємною частиною Договору (п.1.3. Договору).

Згідно п.3.1. Договору загальна вартість Договору визначається виходячи із сумарної вартості поставленого по Договору товару згідно накладних.

Оплата вартості продукції здійснюється Покупцем в національній валюті України, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 банківських днів з моменту поставки товару (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору у випадку порушення зобов'язань, що виникли із даного Договору, Сторони несуть відповідальність, визначену даним Договором і діючим законодавством України.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2014 року. Якщо від Сторін не було письмових вимог про його розірвання за 30 банківських днів до закінчення строку дії Договору, то в такому разі Договір продовжується на кожний наступний рік без додаткових узгоджень від Сторін (п.8.1. Договору). Закінчення строку Договору не звільняє Сторін від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії даного Договору (п.8.2. Договору).

Договір підписаний обома сторонами без зауважень та скріплений їхніми печатками.

Відомості про наявність заяв будь-якої зі сторін про припинення дії Договору або про перегляд його умов у матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор, Товариство з обмеженою відповідальністю "Галамет", протягом листопада-грудня 2013 року поставив боржнику продукцію за видатковими накладними №2 від 04.11.2013р., №3 від 04.11.2013р., №5 від 12.11.013р., №2 від 04.12.2013р., №8 від 09.12.2013р., №9 від 09.12.2013р., №10 від 19.11.2013р., №11 від 12.12.2013р., №12 від 16.12.2013р. на загальну суму 161619156,00грн.

Вказана продукція була прийнятий представником Покупця, що підтверджується підписом представником отримувача на відповідних видаткових накладних без зауважень та заперечень.

Вищевказані видаткові накладні мають посилання на Договір поставки №01/11/2013 від 01.11.2013р., підписані постачальником та Постачальником та Покупцем, підписи скріплені печатками сторін за договором.

Кредитором також надані суду податкові накладні №2 від 04.11.2013р., №3 від 04.11.2013р., №10 від 19.11.2013р., №2 від 04.12.2013р., №8 від 09.12.2013р., №9 від 09.12.2013р., №5 від 12.11.2013р., №11 від 12.12.2013р., №12 від 16.12.2013р., що містять посилання на Договір поставки №01/11/2013 від 01.11.2013р., на підтвердження заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Галамет" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" за вказаним договором поставки.

Таким чином, на виконання умов Договору поставки №01/11/2013 від 01.11.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Галамет" було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" прийнято продукцію на загальну суму 161619156,00грн.

Факт отримання від кредитора товару з боку боржника на вказану суму за зазначеними накладними не спростований.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на 19.12.2018р. доказів сплати заборгованості за Договором поставки №01/11/2013 від 01.11.2013р. у розмірі 161619156,00грн. у встановлені п.3.2. Договору строки перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Галамет" боржником суду не надано.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу кредитором на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано інфляцію в сумі 142751927,89грн. за період 30.01.2014р. - 01.11.2016р. та 3% річних (згідно наданого уточненого розрахунку) у розмірі 11872010,91грн. за період з 30.01.2014р. по 05.10.2016р.

За висновком суду, уточнений розрахунок трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи та сума 3% річних за період з 30.01.2014р. по 05.10.2016р. становить 11872010,91грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних нарахувань та встановлено наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018р. у справу №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція)

Кредитором у письмових поясненнях б/н від 18.12.2018р. надані уточнення щодо заявлених кредиторських вимог в частині нарахованого індексу інфляції та зазначено, що розмір індексу інфляції заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" не змінився при перерахуванні станом на 05.10.2016р. та становить 142751927,89грн., розрахунок доданий до заяви з грошовими вимогами до боржника відповідає дійсності, зміна кінцевої дати нарахування індексу інфляції не впливає на сукупний індекс інфляції за період та, відповідно, на загальну суму.

Суд також зазначає, що кредитором здійснені нарахування інфляційних за періоди прострочення виконання, які не дорівнюють повному календарному місяцю, в той час як індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Одночасно, судом за допомогою програмного забезпечення "ЛІГА ЗАКОН" здійснено розрахунок індексу інфляції за час прострочення основного боргу, з урахуванням дати відкриття провадження у справі про банкрутство -05.10.2016р., якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та встановлено, що стягненню підлягає сума інфляційних у розмірі 142751927,89грн. за період 30.01.2014р. - 30.09.2016р.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Галамет" також за подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника 02.11.2016р. було сплачено судовий збір у розмірі 2756,00грн., що підтверджується квитанцією №492/з11.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону про банкрутство вимоги, які є витратами у зв'язку із провадженням у справі про банкрутство, підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Галамет", м.Донецьк, є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню у розмірі 316243094,80грн. (з яких 161619156,00грн. - сума основного боргу, 142751927,89грн. інфляційних втрат, 11872010,91грн. - 3% річних) та 2756,00грн. судового збору.

· 04.11.2016р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк (), про визнання кредиторських вимог до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м.Краматорськ Донецька область, на суму 260406038,28грн., з яких 144705844,00грн. основного боргу, 11385530,92грн. - 3% річних, 104314663,36грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на невиконання боржником умов Договору поставки №10-2013 від 01.10.2013р.

Згідно відзиву №02-23-16/229 від 15.11.2016р. розпорядником майна боржника визнано та включено до реєстру вимог кредиторів у повному обсязі заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, кредиторські вимоги.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

До заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, про визнання кредиторських вимог до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м.Краматорськ, Донецька область, додано копію Договору поставки №10-2013 від 01.10.2013р. згідно якої 01.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавіос" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЛТИКА" (Покупець) укладено Договір поставки №10-2013, за яким Постачальник зобов'язався передати (постачати) частинами (партіями) в період дії Договору, а Покупець зобов'язався прийняти і оплачувати обладнання, механізми і інші товарно-матеріальні цінності (товар) по цінам, вказаним у накладних (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, ассортименту, кількості, ціни Товару є прийняття Покупцем товару по видатковій накладній, виданій Постачальником.

Згідно п.1.3. Договору вартість Договору визначається сумарною вартістю поставленого товару по видатковим накладним.

Під партією товару мається на увазі узгоджений сторонами по кількості, ассортименту і ціні товар, зазначений у видаткових накладних до Договору (п.1.5. Договору).

Поставка товару здійснюється відповідно до попередньої заявки Покупця, яка узгоджується сторонами в усному порядку (п.2.2. Договору).

Постачальник постачає товар окремими партіями у відповідності до заявок і не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту заявки Покупця (п.2.3. Договору).

На підтвердження поставки Постачальник разом із товаром передає оригінали товаросупроводжувальних документів (видаткова накладна/ТТН), документів на підтвердження якості товару (п.2.5. Договору).

Право власності на поставлений товар переходить до Покупця в момент отримання товару по накладній. Датою передачі товару вважається дата, зазначена в накладній (п.2.6. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору кількість і якість товару, що постачається повинні відповідати документації, що додається, технічним та іншим нормам, стандартам і правилам, які встановлюють вимоги до якості даного виду товару, або зразкам, вимогам виробництва. Якість товару повинна відповідати ДСТУ/ГОСТ.

Оплата товару здійснюється після поставки товару протягом 90 банківських днів з моменту підписання видаткової накладної шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Сторони допускають іншу форму розрахунків, не заборонену діючим законодавством додатково узгоджену Сторонами в ході виконання зобов'язань по даному договору (п.4.1. Договору).

У випадку якщо дії указаних обставин тривають більше 60 днів, кожна із сторін має право на розірвання даного Договору, при умові, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніше, ніж за 20 днів до розірвання. Достатнім доказом дій таких обставин і строку дії є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України, де виникли зазначені обставини (п.6.2. Договору).

Згідно п.7.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р.

Якщо жодна із сторін не заявила в письмовому вигляді про його розірвання за 20 календарних днів до його закінчення, - Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік (п.7.5. Договору).

На підтвердження заявлених кредиторських вимог за Договором поставки №10-2013 від 01.10.2013р., ТОВ "Лавіос", м.Донецьк, надані суду:

- копії Актів звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Лавіос" та ТОВ "Балтика"; за періоди: 01.01.2014р.-31.03.2014р.; 01.10.2013р.-31.12.2013р.;

- копії видаткових накладних №12 від 21.10.2013р., №10 від 16.12.2013р., №9 від 28.11.2013р., №7 від 14.11.2013р., №3 від 08.10.2013р., №1 від 04.10.2013р., №1 від 03.12.2013р.

В якості доказів наявності заборгованості за Договором поставки №10-2013 від 01.10.2013р., ТОВ "Лавіос", м.Донецьк, також посилається на лист директора ТОВ "Балтика" б/н від 20.05.2015р., в якому встановлена наявність заборгованості за вказаним договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.14 Закону про банкрутство після опублікування оголошення в передбачений законом строк конкурсні кредитори подають до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В силу ст.1 Закону про банкрутство грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно - правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Згідно абз.6. ст.1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

На підставі положень Закону про банкрутство, у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.75 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалою суду від 30.10.2018р. суд зобов'язував кредитора, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, надати суду:

- оригінали договору поставки №10-2013 від 01.10.2013р. та укладених до нього видаткових накладних (для огляду у судовому засіданні);

- оригінали податковий накладних до договору поставки №10-2013 від 01.10.2013р. (для огляду у судовому засіданні) та їх засвідчені належним чином копії для доручення до матеріалів справи.

30.10.2018р. до канцелярії суду від ліквідатора ТОВ "Лавіос", м.Донецьк, Володського А.В. надійшов лист б/н від 30.10.2018р., в якому зазначає, що документи, витребувані судом, знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, що унеможливлює надання суду оригіналів для огляду; просить суд розглянути справу без участі представника, визнати конкурсні вимоги ТОВ "Лавіос", м.Донецьк, та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Представник боржника у клопотанні за вх.№24975/18, зокрема, просить суд залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк (), про визнання кредиторських вимог до боржника, посилаючись на ненадання витребуваних судом документів та пояснень, необхідних для вирішення спору.

Розпорядник майна у клопотанні №02-23-16/342 від 18.12.2018р., посилаючись на те, що наданих кредитором документів недостатньо для включення вимог ТОВ "Лавіос" до реєстру вимог кредиторів, просить суд залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, про визнання кредиторських вимог до боржника.

Відповідно до ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.08.2018р. у справі №914/186/18, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суду не надано оригінал Договору поставки №10-2013 від 01.10.2013р. та укладених до нього видаткових накладних на підтвердження поставки товару у відповідності до п.2.5. Договору.

Суд також зазначає, що відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7. ст.201 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що податкова накладна - це звітний податковий документ, що підтверджує виникнення податкового обов'язку платника податків у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) і одночасно підтверджує право на податковий кредит у покупця - платника податків у зв'язку з придбанням таких товарів (робіт, послуг). Треба звернути увагу на той факт, що ніякий касовий або товарний чек на суму понад 20 грн. не може замінити податкову накладну, оскільки п.7.2.6 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачає такі моменти. Тобто податкову накладну не виписують тільки у трьох випадках:

1) якщо обсяг разового продажу товарів (робіт, послуг) не більший 20 гривень;

2) у разі продажу транспортних квитків;

3) при виписуванні готельних рахунків.

У матеріалах справи також відсутні податкові накладні до Договору поставки №10-2013 від 01.10.2013р., чи інші докази, що підтверджують наявність заборгованості кредитора перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтика", м.Краматорськ Донецька область.

Крім того, надані копії Актів звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Лавіос" та ТОВ "Балтика"; за періоди: 01.01.2014р.-31.03.2014р.; 01.10.2013р.-31.12.2013р. суд не приймає як належні докази наявності заборгованості у боржника перед кредитором з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Крім того, в силу статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Саме такі первинні документи, а не складені на їх підставі акти звірки взаємних розрахунків виступають належними доказами в підтвердження проведення тієї чи іншої господарської операції, здійснення тих або інших дій, виконання цивільних прав та обов'язків.

Акт звірки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не може підтверджувати факт здійснення господарської операції.

Отже, Акти звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Лавіос" та ТОВ "Балтика" за періоди: 01.01.2014р.-31.03.2014р.; 01.10.2013р.-31.12.2013р. не є належними доказами здійснення господарської операції, що підтверджують заборгованість боржника перед кредитором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, у розмірі 260406038,28грн. не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.73, 74, 75 ГПК України, а тому суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Лавіос", м.Донецьк, у визнанні кредитором боржника на суму 260406038,28грн.

· 09.12.2018р. до господарського суду надійшла заява Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про визнання кредитором боржника на суму 50032,96грн.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на наявність у боржника податкової заборгованості по орендній платі з юридичних осіб, з яких:

- 2188,61грн. - податкова заборгованість за податковою декларацією № від 29.01.2014р.;

- 28146,35грн. - податкова заборгованість за податковою декларацією № від 29.01.2014р.

На підтвердження заявлених грошових вимог до боржника, кредитором надані наступні документи:

- копії податкових декларацій з плати за землю № від 29.01.2014р. та № від 29.01.2014р.;

- копії роздруківок інтегрованих карток платника податків з орендної плати з юридичних осіб;

- розрахунок кредиторських вимог.

Розглянувши заяву Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пунктом 129.3.3 встановлений кінцевий строк нарахування пені на суму податкового боргу, зокрема, день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Відповідно до наданих заявником податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки держаної або комунальної власності) за 2014 рік (№ від 29.01.2014р. та № від 29.01.2014р.) за боржником обліковується податкова заборгованість з земельного податку (орендна плата з юридичних осіб) у загальному розмірі 50032,96грн. за період з 30.08.2014р. по 30.12.2015р.

Дана податкова заборгованість також відображена в інтегрованих картка платника податків з орендної плати з юридичних осіб щодо ТОВ «Балтика».

Згідно ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» під час проведення антитерористичної операції суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнені від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України (14 квітня 2014 року) та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

У відповідності до ч.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Краматорськ, де проводить свою господарську діяльність боржник, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016р. (набрав чинності з 08.06.2016р.) внесено зміни до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Даним Законом про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», зокрема, до ст.ст.4, 6.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції Закону про внесення змін від 17.05.2016р. (чинний з 08.06.2016р.), передбачено звільнення суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" в редакції Закону від 17.05.2016р. (набрав чинності 08.06.2016р.) перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію (який затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р.).

Судом встановлено, що м. Краматорськ не входить до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р.", на території яких суб'єкти господарювання звільнені від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності у відповідності до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції Закону від 17.05.2016р. (набрав чинності 08.06.2016р.).

Таким чином, з моменту набрання чинності Указу Президента України №405/214 від 14.04.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» - з 14.04.2014р., та до набрання чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції Закону від 17.05.2016р. - до 08.06.2016р., боржник ТОВ «Балтика» звільнений від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за орендоване земельну ділянку у м. Краматорську.

Як зазначалось вище, податкова заборгованість ПАТ «Балтика» перед Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області у загальному розмірі 50032,96грн. виникла у період з 30.08.2014р. по 30.12.2015р., тобто бід час дії мораторію на нарахування плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, встановленого ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку що сума податкової заборгованості ПАТ «Балтика» з земельного податку (орендна плата з юридичних осіб) до органів доходів і зборів за податковою декларацією (№ від 29.01.2014р. та № від 29.01.2014р. у розмірі 50032,96грн., яка виникла у період з 30.08.2014р. по 30.12.2015р. (під час дії мораторію, встановленого ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»), є необґрунтованою та не підлягає визнанню.

· 08.11.2018р. ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області звернулась до господарського суду із заявою про визнання кредитором боржника на суму 95033,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на наявність у боржника податкової заборгованості з податку на додану вартість, з яких:

- 94013,00грн. - сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість;

- 1020,00грн. - штрафні санкції.

На підтвердження заявлених грошових вимог до боржника, кредитором надані наступні копії документів:

- податкових декларацій з податку на додану вартість (№ від 20.02.2015р., № від 22.12.2014р., № від 20.11.2014р., № від 20.10.2014р., № від 20.08.2014р., № від 10.07.2014р.);

- інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість;

- акту про результати камеральної перевірки від 27.04.2016р. №527/05-15-12-01-30250625;

- податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2016р.

Розглянувши заяву ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про визнання кредиторських вимог, наявні в матеріалах справи документи, суд встановив:

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пунктом 129.3.3 встановлений кінцевий строк нарахування пені на суму податкового боргу, зокрема, день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Відповідно до наданих заявником податкових декларацій податкових декларацій з податку на додану вартість (№ від 20.02.2015р., № від 22.12.2014р., № від 20.11.2014р., № від 20.10.2014р., № від 20.08.2014р., № від 10.07.2014р.) станом на 05.10.2016р. за боржником обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість у загальному розмірі 94013,00грн.

Дана податкова заборгованість також відображена в інтегрованих картка платника податків з орендної плати з юридичних осіб щодо ТОВ «Балтика».

Крім того, ДПІ у м. Краматорську проведено камеральну (електрону) перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за період червень-серпень 2015р. ТОВ «Балтика», за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки №527/05-15-12-01-30250625 від 27.04.2016р.

Згідно висновку, викладеному в зазначеному акті, дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за червень-серпень 2015 року, у зв'язку з чим передбачена відповідальність платника згідно п.120.1. ст. 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Відповідно до п.120.1 ст. 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, зокрема, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно матеріалів справи ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області винесено податкове повідомлення-рішення №/6469/10/05-15-12-01 від 10.06.2016р. на підставі акту від №527/05-15-12-01-30250625 від 27.04.2016р. про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510.00грн., яке спрямовано ПАТ «Балтика» 31.05.2016р. (згідно наданого кредитором рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).

Доказів оскарження акту про результати камеральної перевірки №527/05-15-12-01-30250625 від 27.04.2016р., податкового повідомлення-рішення №/6469/10/05-15-12-01 від 10.06.2016р., боржником суду не надано.

Окрім того, кредитор ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області у заяві про визнання кредиторських вимог, посилається на наявність у боржника податкової заборгованості у розмірі 510,00грн. - штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015р.

Згідно клопотання ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області №905/2746/16 від 10.08.2018р., кредитор немає можливості надати суду належним чином засвідчену копію податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015р. на суму штрафної санкції 510,00грн. у зв'язку з тим, що до 01.01.2016р. боржник знаходився на обліку Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, а з 01.01.2016р. у ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом, визначеним ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу приписів ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Строки сплати податкового зобов'язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов'язань такі податкові зобов'язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов'язання має наслідком обов'язок платника податку сплатити таке зобов'язання у встановлений законом строк.

Таким чином, платник податку при визначенні грошового (податкового) зобов'язання контролюючим органом, несе відповідальність лише за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання. Тобто, якщо грошове (податкове) зобов'язання буде неузгодженим, то платник податків не має обов'язку щодо його сплати, йому не може бути надіслана податкова вимога.

Станом на 19.12.2018рю. оригінал або засвідчена копія податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015р. кредитором суду не надано.

Таким чином, суду не надано доказів узгодження боржником ТОВ «Балтика» суми боргу у розмірі 510,00грн., які складають суму штрафної санкції згідно зазначеного кредитором податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015р.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку що кредиторські вимоги ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області обґрунтовані та підлягають визнанню частково у розмірі 94523,00грн., з яких: 94013,00грн. - податковий борг з податку на додану вартість, 510,00грн. - штрафні санкції.

Кредиторські вимоги ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області у розмірі 510,00грн., які складають суму штрафної санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015р., не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74, 75 ГПК України, а тому не підлягає визнанню в даній частині.

Кредитором ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника сплачений судовий збір у розмірі 2756,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №689 від 27.10.2016р., який також визнається судом.

Окрім того, 05.10.2018р. кредитором ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області до господарського суду надано заяву б/н б/д про заміну сторони, згідно якої просить суд змінити сторону у справі №905/2746/16, а саме: Державну податкову інспекцію у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на Головне управління ДФС у Донецькій області (; вул. 130-й Таганрозької дивізії, 114, Донецька область, м.Маріуполь, 85726)

Обґрунтовуючи клопотання, кредитор посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 28.03.2018р. №296 «Про реформування територіальних органів державної фіскальної служби» та на ст.52 Господарського процесуального кодексу.

Господарським судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018р. №296 «Про реформування територіальних органів державної фіскальної служби» Державна податкова інспекція у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області () реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькі області ().

Згідно ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку задовольнити заяву ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області б/н б/д про заміну сторони; змінити кредитора Державну податкову інспекцію у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області () на правонаступника - Головне управління державної фіскальної служби у Донецькі області (), про що оголошено у судовому засіданні 19.12.2012р. та відображено в протоколі судового засідання.

· 17.10.2016р. до господарського суду Донецької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» №6/21-4556 від 10.10.2016р. з грошовими вимогами до боржника, за якою просить суд:

1) визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 133567136,16грн.;

2) грошові вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в сумі 16165688,00грн. окремо внести до реєстру вимог кредиторів боржника, як вимоги забезпечені заставою майна боржника;

3) грошові вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в сумі 117401448,16грн. внести до реєстру вимог кредиторів боржника в наступній черговості:

- 106994455,45грн. - четверта черга (заборгованість за кредитом, відсотками за користування кредитом);

- 10706992,71грн. - шоста черга (заборгованість зі сплати пені)

В обґрунтування кредиторських вимог, заявник посилається на кредитний договір №300611-К/1 від 30.06.2007р., кредитний договір №300611-К/2 від 30.06.2007р., іпотечний договір №300611/І/1 від 13.06.2011р., іпотечний договір №300611/І/2 від 13.06.2011р., договір застави №300611-3/1 від 30.06.2011р., зі змінами та доповненнями до них.

18.12.2018р. заявником ПАТ «Банк Кредит Дніпро» подана до суду заява №34-5450 від 14.12.2018р. про уточнення до заяви з грошовими вимогами до божника, за яким просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 162572820,11грн.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» №6/21-4556 від 10.10.2016р. про визнання кредиторських вимог, заяву ПАТ «Банк Кредит Дніпро» №34-5450 від 14.12.2018р. про уточнення до заяви з грошовими вимогами до божника, наявні в матеріалах справи документи, заслухавши присутніх представників сторін, суд встановив:

1) 30.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтика» (Позичальник) укладено кредитний договір №300611-К/1.

Згідно п.1.1 кредитного договору, Банк 30 червня 2011р. надає Позичальнику строковий кредит у розмірі 3400000,00 доларів США на наступні цілі: рефінансування позичкової заборгованості в ПАТ «ДОНГОРБАНК» за кредитним договором №07V від 17.04.2007р.

Валютою кредиту прийняті долари США (п.1.2 договору).

Починаючи з 15.04.2014р. плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в розмірі 13,0 відсотків річних (п.1.3 договору з урахування договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну кредитного договору).

У разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом, починаючи з 15.04.2014р., в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту Позичальником, встановлюється у розмірі 18,0 відсотків річних (п.1.4 договору з урахування договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну кредитного договору).

Кредит, що надається Позичальнику в іноземній валюті, може конвертуватися у гривню за поточним курсом на міжбанківському валютному ринку України або в іншу іноземну валюту, відповідно до чинного законодавства України, за поточним курсом на міжбанківському валютному ринку України чи на міжнародних валютних ринках (п.1.5 договору).

Термін повернення кредиту - 29 червня 2012р. (п.1.6 договору).

Розділом 2 кредитного договору передбачено забезпечення кредиту.

Згідно п.2.1 договору, в забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальника за цим договором Банк приймає:

- повторна іпотека нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Белоруська, буд.32, та належить ТОВ «Балтика» згідно договору іпотеки №300611-І/1 від 30.06.2011р.;

- повторна іпотека нежитлового приміщення, що знаходяиться за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, 7, та належить ТОВ «Балтика» згідно договору іпотеки №300611-І/2 від 30.04.2011р.;

- товар в обігу, що належить ТОВ Балтика» згідно договору застави №300611 від 30.06.2011р.;

- товар в обігу, що належить ТОВ «Фірма «ВТО лтд» згідно договору застави №300611-3/2 від 30.06.2011р.;

- поруку юридичної особи ПрАТ «Геркулес» згідно договору поруки №300611-П/1 від 30.06.2011р.

Кредит, наданий Банком, забезпечується всім належним Позичальнику майном та коштами, на які може бути звернуто стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України (п.2.2 договору).

Позичальник зобов'язується повернути одержаний кредит в строк до 30 травня 2016р. включно, сплатити нараховані відсотки та комісії за цим кредитом зі своїх поточних рахунків шляхом перерахування Банку грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків (п.4.1 договору).

Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, відповідно до ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями, терміни виконання за якими не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов'язання за договором (п.п. а) п.5.6. договору).

Нарахування та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту (п.7.3 договору).

Кошти для погашення заборгованості, в першу чергу, направляються на сплату комісій та відсотків за користування кредитними ресурсами, потів - простроченої заборгованості за відсотками та кредитом. Сума, що залишилася, направляється на погашення основного боргу, а потім штрафних санкції (п.7.5 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання зобов'язань Сторонами за даним договором (п.9.1 договору).

2) 30.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВТО лтд» (Позичальник) укладено кредитний договір №300611-К/2.

Згідно п.1.1 кредитного договору, Банк 30 червня 2011р. надає Позичальнику строковий кредит у розмірі 1180000,00 доларів США на наступні цілі: рефінансування позичкової заборгованості в ПАТ «ДОНГОРБАНК» за кредитним договором №08V від 17.04.2007р.

Валютою кредиту прийняті долари США (п.1.2 договору).

Починаючи з 15.04.2014р. плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в розмірі 13,0 відсотків річних (п.1.3 договору з урахування договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну кредитного договору).

У разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом, починаючи з 15.04.2014р., в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту Позичальником, встановлюється у розмірі 18,0 відсотків річних (п.1.4 договору з урахування договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну кредитного договору).

Кредит, що надається Позичальнику в іноземній валюті, може конвертуватися у гривню за поточним курсом на міжбанківському валютному ринку України або в іншу іноземну валюту, відповідно до чинного законодавства України, за поточним курсом на міжбанківському валютному ринку України чи на міжнародних валютних ринках (п.1.5 договору).

Термін повернення кредиту - 29 червня 2012р. (п.1.6 договору).

Розділом 2 кредитного договору передбачено забезпечення кредиту.

Згідно п.2.1 договору, в забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальника за цим договором Банк приймає:

- повторна іпотека нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Белоруська, буд.32, та належить ТОВ «Балтика» згідно договору іпотеки №300611-І/3 від 30.06.2011р.;

- повторна іпотека нежитлового приміщення, що знаходяиться за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, 7, та належить ТОВ «Балтика» згідно договору іпотеки №300611-І/4 від 30.06.2011р.;

- товар в обігу, що належить ТОВ «Балтика» згідно договору застави №300611-3/1 від 30.06.2011р.;

- товар в обігу, що належить ТОВ «Фірма «ВТО лтд» згідно договору застави №300611-3/2 від 30.06.2011р.;

- поруку юридичної особи ПрАТ «Геркулес» згідно договору поруки №300611-П/2 від 30.06.2011р.

Кредит, наданий Банком, забезпечується всім належним Позичальнику майном та коштами, на які може бути звернуто стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України (п.2.2 договору).

Позичальник зобов'язується повернути одержаний кредит в строк до 30 травня 2016р. включно, сплатити нараховані відсотки та комісії за цим кредитом зі своїх поточних рахунків шляхом перерахування Банку грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків (п.4.1 договору).

Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, відповідно до ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями, терміни виконання за якими не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов'язання за договором (п.п. а) п.5.6. договору).

Нарахування та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту (п.7.3 договору).

Кошти для погашення заборгованості, в першу чергу, направляються на сплату комісій та відсотків за користування кредитними ресурсами, потів - простроченої заборгованості за відсотками та кредитом. Сума, що залишилася, направляється на погашення основного боргу, а потім штрафних санкції (п.7.5 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання зобов'язань Сторонами за даним договором (п.9.1 договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами (кредитний договір №300611-К/1 від 30.06.2011р. та кредитний договір №300611-К/2 від 30.06.2011р.), були укладені наступні договори:

Ш 30.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтика» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки №30061-І/1. (далі - Договір іпотеки).

Згідно п.1.1 договору іпотеки, іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя згідно наступних договорів:

- згідно з кредитним договором №300611-К/1 від 30 червня 2011року (Кредитний договір-1)

- згідно з кредитним договором №300611-К/2 від 30 червня 2011року (Кредитний договір-2)

Відповідно до п.1.3 договору іпотеки (з урахуванням договору №261213 від 26.12.2013р. про внесення змін до іпотечного договору №30061-І/1 від 30.06.2011р.), предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов'язань Позичальника, є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення (в літ. «А»), гр.. приміщення №46, 47-48, 49, 50, 51, 54 (нежитлові приміщення комерційного призначення)загальною площею 970,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Білоруська, будинок 32, та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 грудня 2013 року, індексний номер:15000076, бланк серії САК №665085.

За домовленістю сторін станом на дату укладення договору вартість Предмета іпотеки складає 13335382,00грн.

При цьому сторони погоджуються, що вартість предмета іпотеки, зазначена в цьому пункті Договору, є приблизною вартість Предмета іпотеки на момент передачі його в іпотеку. Реалізація Предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склались на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим договором чи чинним на момент реалізації законодавством України.

У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, Іпотекодавець має право имагати дострокове виконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором, а у разі їх невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки (п.5.1 договору іпотеки).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріально посвідчення і залишається чинним до повного виконання Сторонрами зобоязань за цим договором та виконання Іпотекодавцем та Боржником зобов'язань за Кредитним договором (п.7.3. договору іпотеки).

Ш 30.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтика» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки №30061-І/2. (далі - Договір іпотеки).

Згідно п.1.1 договору іпотеки, іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя згідно наступних договорів:

- згідно з кредитним договором №300611-К/1 від 30 червня 2011року (Кредитний договір-1)

- згідно з кредитним договором №300611-К/2 від 30 червня 2011року (Кредитний договір-2)

Відповідно до п.1.3 договору іпотеки (з урахуванням договору №080713 від 08.07.2013р. про внесення змін до іпотечного договору №30061-І/2 від 30.06.2011р.), предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов'язань Іпотекодавця, є повторна іпотека нерухомого майна, а саме:

- вбудоване приміщення площею 1206,5 кв.м. в житловому будинку літ.А-7, що знаходиться за адресою м. Донецьк, проспект Київський, будинок 7, та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу б/н від 30.05.2001р., зареєстрованого в БТІ м. Донецька згідно реєстраційного посвідчення від 08.06.2001р., реєстрова книга 5ДК»в»-79 за реєстровим номером 6903.

За домовленістю сторін станом на дату укладення договору вартість Предмета іпотеки складає 7165688,00грн.

При цьому сторони погоджуються, що вартість предмета іпотеки, зазначена в цьому пункті Договору, є приблизною вартість Предмета іпотеки на момент передачі його в іпотеку. Реалізація Предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склались на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим договором чи чинним на момент реалізації законодавством України.

У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, Іпотекодавець має право имагати дострокове виконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором, а у разі їх невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки (п.5.1 договору іпотеки).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріально посвідчення і залишається чинним до повного виконання Сторонрами зобоязань за цим договором та виконання Іпотекодавцем та Боржником зобов'язань за Кредитним договором (п.7.3. договору іпотеки).

Ш 30.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (Заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтика» (Заставодавець) укладено договір застави №30061-3/1. (далі - Договір застави) (з урахуванням договору №110413 від 11.04.2013р. про зміну договору застави №30061-3/1 від 30.06.2011р.).

Згідно п1.1 договору застави, Заставодавець передає у забезпечення власних зобов'язань та зобов'язань боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВТО лтд» кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р. (далі - кредитні догвори), а Заставодержатель приймає у заставу Товар - товари в обороті, що належать Заставодавцю на праві власності, та повний перелік яких наведено в Додатку 1 та Додатку 2 до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

Заставний товар оцінюється сторонами в сумі 9000000,00грн. (п.1.4 договору застави).

За рахунок Товару Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсзі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із про строчкою виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, витратами пов'язаними із зверненням стягнення на Товар, витратами пов'язаними з уритманням та збереженням Товару, витратами на страхування Товару, та інші витрати обумовлені виконанням умов цього договору. (п.4.1 договору застави).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Заставодавцем та Боржником зобов'язань перед Заставодержателем за договорами - кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р. (п.2.1 договору застави).

З огляду на наведене, господарським судом встановлено, що ТОВ «Балтика» є позичальником за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р., а також майновим поручителем за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р. згідно договору іпотеки №30061-І/2 від 30.06.2011р., №30061-І/1 від 30.06.2011р. та договору застави №30061-3/1. від 30.06.2011р. (зі змінами, укладеними до зазначених договорів).

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою боржника, із встановленням договірної вартості предмета забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи із розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор - заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилась, або погашається (припиняється), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит.

Таким чином, при визнанні вимог кредитора-заставодержателя та включення їх до реєстру вимог окремо як таких, що задовольняються позачергово згідно ч.9 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", враховується реальний розмір заборгованості по кредитному договору, існуючої на момент подання заяви кредитора та з огляду на час порушення справи про банкрутство.

Дана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018р. у справі №926/4740-б/16.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами діючого законодавства.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Балтика» умов кредитного договору №300611-К/1 від 30.06.2011р., банком ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 20.06.2014р. була направлена вимога №26-567 до ТОВ «Балтика», згідно якою банк просить ТОВ «Балтика» здійснити негайне погашення заборгованості за вказаним договором на загальну суму 3469524,64дол. США у відповідності до п.4.6 кредитного договору №300611-К/1 від 30.06.2011р.

Також, у зв'язку з невиконанням ТОВ «Балтика» умов кредитного договору №300611-К/1 від 30.06.2011р. та невиконанням ТОВ «Фірма ВТО ЛТД» умов кредитного договору №300611-К/2 від 30.06.2011р. в частині повернення кредиту та сплати обов'язкових платежів, банком ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 20.06.2014р. була направлена вимога №26-574 до ТОВ «Фірма ВТО ЛТД» та ТОВ «Балтика», за якою банк вимагає від боржника та/або заставодавця виконання порушеного зобов'язання або передання предмету застави у володіння Банку протягом 30 днів з моменту реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звершення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно заяви ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та розрахунку кредиторських вимог (в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України станом на 07.10.2016р.), внаслідок невиконання позичальником/майновим поручителем - ТОВ «Балтика» умов кредитного договору №300611-К/1 від 30.06.2011р. та договору №300611-К/2 від 30.06.2011р, заявник зазначає, що у ТОВ «Балтика» виникла заборгованість перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за вказаними договорами у розмірі 162371379,68грн., з яких:

1) за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. станом на 07.10.2016р. у розмірі 117401448,16грн., у тому числі:

- 3398300,00 дол. США (87978347,42грн.) - несплачена частка кредиту;

- 734526,64 дол. США (19016108,03грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом;

- 378084,09 дол. США (9788192,16грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом;

- 23902,13 дол. США (918800,55грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом.

2) за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р. станом на 07.10.2016р. у розмірі 44969931,52грн., у тому числі:

- 1180000,00 дол. США (30548936,22грн.) - несплачена частка кредиту;

- 402077,24 дол. США (10409349,12грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом;

- 131283,05 дол. США (3398777,56грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом;

- 23673,00 США (612868,62грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з грошовими вимогами до боржника №6/21-4556 складена 10.10.2016р.

При цьому, при здійснені розрахунку кредиторських вимог, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» визначені кредиторські вимоги в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України станом на 07.10.2016р.

18.12.2018р. ПАТ «Банк Кредит Дніпро» суду надана заява №34-5450 від 14.12.2018р. про уточнення до заяви з грошовими вимогами до божника.

Згідно даної заяви та наданих представником заявника ПАТ «Банк Кредит Дніпро» усних пояснень у судовому засіданні 19.12.2018р., судом встановлено, що розрахунок розміру кредиторських вимог заявника, зазначений у заяві №34-5450 від 14.12.2018р. про уточнення до заяви з грошовими вимогами до божника, здійснені в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України станом на 03.10.2016р.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 23 Закону про банкрутство, якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, господарський суд дійшов висновку, що зазначений ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у заяві №34-5450 від 14.12.2018р. про уточнення до заяви з грошовими вимогами до божника розрахунок кредиторських вимог не обґрунтований, оскільки суперечить приписам ст. 23 Закону про банкрутство.

При застосуванні курсу господарським судом, встановленого Національним банком України на 10.10.2016р. (25,84088500грн. за 1 дол. США) - день подання ПАТ "Банк Кредит Дніпро" заяви №6/21-4556 від 10.10.2016р. з грошовими вимогами до боржника, суми зобов'язань, зазначених в заяві ПАТ "Банк Кредит Дніпро" №6/21-4556 від 10.10.2016р. з грошовими вимогами до боржника, складають:

1) за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. - 117183577,61грн., у тому числі:

- 3398300,00 дол. США (87815079,50грн.) - несплачена частка кредиту;

- 734526,64 дол. США (18980818,43грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом;

- 378084,09 дол. США (9770027,49грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом;

- 23902,13 дол. США (617652,19грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом.

2) за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р. - 44886477,49грн., у тому числі:

- 1180000,00 дол. США (30492244,30грн.) - несплачена частка кредиту;

- 402077,24 дол. США (10390031,72грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом;

- 131283,05 дол. США (3392470,20грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом;

- 23673,00 США (611731,27грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом.

Згідно відзиву від 29.10.2018р., розпорядник майна зазначає, що кредитором ПАТ «Банк Кредит Дніпро» був здійснений правочин щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення, розташовані в буд. №32 по вул. Білоруська в м. Києва, що належали боржнику (договір іпотеки №300611-І/3 від 30.06.2011р.). При цьому, розпорядник майна зазначає про неможливість визначення суми, на яку зменшились вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в результаті набуття предмета іпотеки у власність, у зв'язку з ненаданням ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звіту про оцінку предмета іпотеки.

Боржником надана суду Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого мана щодо об'єкта нерухомого майна №142856663 від 26.10.2018р., в якій зазначено, що 19.09.2016р. ПАТ «Банк Кредит Дніпро» зареєстровано право власності (номер запису про право власності 16711044) на майно, визначене іпотечним договором №3006-І/1, серія та номер 1215, виданий 30.06.2011р. приватним нотаріусом Вербена В.М.

Згідно відомостей, викладених ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у заяві №34-5450 від 14.12.2018р. про уточнення до заяви з грошовими вимогами до боржника, 04.10.2016р. рішенням Великого Комітету з проблемних питань активів ПАТ «Бенк Кредит Дніпро» було вирішено прийняти на баланс Банку об'єкт нерухомості, оформленого Банком на підставі застереження, що містяться в Іпотечному договорі №300611-І/1 від 30.06.2011р. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Фірма «ВТО ЛТД» за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р. загальною вартість 40232954,00грн. з ПДВ.

Враховуючи, що відповідно до п.1.1 іпотечного договору №300611-І/1 від 30.06.2011р. (з урахуванням змін, укладених до нього) іпотекою за цим договором забезпечується вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» згідно кредитного договору №300611-К/1 від 30.06.2011р. - «Кредитний договір-1» та кредитного договору №№300611-К/2 від 30.06.2011р. - «Кредитний договір-2», господарським судом при розгляді кредиторських вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до боржника ТОВ «Балтика» враховується часткове погашення боржником зобов'язань за рахунок прийняття ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у власність предмета іпотеки, яке належало боржнику згідно іпотечного договору №300611-І/1 від 30.06.2011р., в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. (як за пріоритетною іпотекою, укладеною в забезпечення першого кредитного договору), у розмірі 40232954,00грн.

Таким чином, частка несплаченого кредиту ТОВ "Балтика" за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р., станом на 19.12.2018р. становить 47582125,49грн. (87815079,50грн. - 40232954,00грн.).

Щодо кредиторських вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в частині нарахованих відсотків за користування кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р., суд зазначає наступне:

Частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно розрахунку кредиторських вимог, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» нараховані відсотки за користування кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р., а саме:

- 734526,64 дол. США (18980818,43грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. за період з 01.02.2014р. по 30.09.2016р.;

- 402077,24 дол. США (10390031,72грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р. за період з 01.02.2014р. по 30.09.2016р.

У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного суду, зокрема, зазначила, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно матеріалів справи, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 30.06.2011р., банком ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 20.06.2014р. була направлена вимога №26-567 до ТОВ «Балтика» та вимога №26-574 до ТОВ «Фірма ВТО ЛТД» та ТОВ «Балтика», про негайне виконання зобов'язань за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р.

З огляду на наведене, нарахування відсотків за користування кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р. є правомірними саме до 20.06.2014р. - дати пред'явлення вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до позичальника про негайне виконання зобов'язань за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р.

Таким чином, здійснивши власний розрахунок нарахованих ПАТ «Банк Кредит Дніпро» відсотків за користування кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р., господарський суд вважає вимоги кредитора ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в частині нарахованих відсотків за користування кредитом обґрунтованими частково за період з 01.02.2014р. по 20.06.2014р. у розмірі 3743697,44грн. (107535,24дол. США (2778805,77грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом за кредитним договором №300611-К/1; 37339,73дол. США (964891,67грн.) - несплачені відсотки за користування кредитом за кредитним договором №300611-К/2)

Щодо кредиторських вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в частині нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р., суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в розумінні цього кодексу є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення їм прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

За містом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку кредиторських вимог, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р., а саме:

1) за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р.:

- 378084,09 дол. США (9770027,49грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення кредиту з 01.06.2016р. по 04.10.2016р.;

- 23902,13 дол. США (617652,19грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом за період з 01.10.2015р по 04.10.2016р.

2) за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р.:

- 131283,05 дол. США (3392470,20грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.06.2016р. по 04.10.2016р.;

- 23673,00 США (611731,27грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом 01.10.2015р по 04.10.2016р.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (в редакції, що діяла на час звернення позивача з позовом до суду), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України", затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до зазначеного розпорядження, до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, включено м. Краматорськ.

Враховуючи вищевикладене, приймаю чи до уваги, що заявником ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з наведеного вище, враховуючи що позивачем пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитом за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р., нарахована за період з 01.06.2016р. по 04.10.2016р., тобто під час дії мораторію на нарахування пені та/або штрафів на основну сумо зобов'язань за кредитними договорами, встановленого ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», господарський суд вважає кредиторські вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в частині нарахованої суми пені за кредитним договором №300611-К/1 від 30.06.2011р. у розмірі 10387679,68грн. (378084,09дол. США (9770027,49грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення кредиту; 23902,13дол. США (617652,19грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом) та пені за кредитним договором №300611-К/2 від 30.06.2011р. у розмірі 4004201,47грн. (131283,05 дол. США (3392470,20грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення кредиту; 23673,00дол.США (611731,27грн.) - сума пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом) необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в даній частині.

З огляду на наведене, станом на 19.12.2018р. кредиторські вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до боржника ТОВ «Балтика», які обґрунтовані належними та допустимими доказами, становлять 81818067,23грн., з яких:

1) за договором №300611-К/1 від 30.06.2011р.:

- 47582125,49грн. (1841350,45дол.США) - несплачена частка кредиту (з урахуванням часткового погашення у розмірі 40232954,00грн. за рахунок прийняття ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у власність предмета іпотеки, яке належало боржнику, згідно іпотечного договору №300611-І/1 від 30.06.2011р., яким забезпечувалось виконання зобов'язань за кредитними договорами №300611-К/1 від 30.06.2011р. та №300611-К/2 від 30.06.2011р.);

- 2778805,77грн. (107535,24дол.США) - несплачені відсотки за користування кредитом.

2) за договором №300611-К/2 від 30.06.2011р.:

- 30492244,30грн. (1180000,00дол.США) - несплачена частка кредиту;

- 964891,67грн. (37339,73дол.США) - несплачені відсотки за користування кредитом.

Згідно відомостей заяви ПАТ «Банк Кредит Дніпро» №6/21-4556 від 10.10.2016р., кредиторські вимоги заявника частково забезпечені заставою майна боржника ТОВ «Балтика» на суму 16165688,00грн. за наступними договорами:

- договір застави №30061-3/1 від 30.06.2011р.; Предмет застави - товари в обороті, що належать ТОВ «Балтика» на праві власності, та зберігаються за адресою: 83121, м.Донецьк, пр.. Київський, буд.7; 83030, м. Донецьк, вул. Пролетарська, 1а; Вартість предмета застави - 9000000,00грн.;

- договір іпотеки №30061-І/2 від 30.06.2011р.; Предмет іпотеки - повторна іпотека нерухомого майна ТОВ «Балтика», а саме: вбудоване приміщення площею 1206,5 кв.м. в житловому будинку літ.А-7, що знаходиться за адресою м. Донецьк, проспект Київський, будинок 7; Вартість предмета іпотеки складає 7165688,00грн.

Згідно правової позиції, яка викладена у Постанові від 15.05.2018р. у справі №902/492/17, Велика Палата Верховного суду дійшла наступних висновків:

- за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України «Про заставу»);

- Закон про банкрутство не пов'язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення;

- забезпеченими зобов'язаннями в розумінні ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволенні за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечуваного договору та чинного законодавства.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги висновок Великої Палати Верховного суду у постанові від 15.05.2018р. по справі №902/492/17, суд зазначає, що кредиторські вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» які підтверджені належними та допустимими доказами у розмірі 81818067,23грн., є повністю забезпеченими заставою майна боржника відповідно до договору застави №30061-3/1 від 30.06.2011р. та договору іпотеки №30061-І/2 від 30.06.2011р., незалежно від визначеної сторонами цих договорів вартості заставного майна.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку що кредиторські вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до боржника обґрунтовані та підлягають визнанню частково у розмірі 81818067,23грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Кредиторські вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у розмірі 51749068,93грн. суд вважає необґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами, та задоволенню не підлягають.

Окрім того, кредитором ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника сплачений судовий збір у розмірі 2756,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №21-77044 від 10.10.2016р., який також визнається судом.

Ухвалою господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 05.10.2016р. визнані грошові вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансметко» у розмірі 14334070,00грн., що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст.1, ч.2 ст.22, ч.1 ст.2, ст.ст. 23, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 219, 233, 234, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Визнати кредиторами та затвердити реєстр вимог кредиторів:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансметко» на суму 27079158,19грн., з яких: 27062622,19грн. - четверта черга; 16536,00грн. - перша черга.

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Галамет» на суму 316 245 850,80грн., з яких: 316 243 094,80грн. - четверта черга, 2756,00грн. - перша черга;

- Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на суму 96769,00грн., з яких: 94013,00грн. - третя черга, 2756,00грн. - перша черга.

- Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» на суму 2756,00грн. - перша черга.

Окремо до реєстру вимог кредиторів підлягає включенню у шосту чергу пеня та штрафні санкції:

- Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на суму 510,00грн.

Окремо до реєстру вимог кредиторів включити вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника:

- Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» на суму 81 818 067,23грн.

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Банк Кредит Дніпро" у визнанні кредитором боржника на суму 51 749 068,93грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лавіос" у визнанні кредитором боржника на суму 260 406 038,28грн. та 2756,00грн. судового збору

Відмовити Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у визнанні кредитором боржника на суму 50 032,96грн. та 2756,00грн. судового збору

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Донецькій області у визнанні кредитором боржника на суму 510,00грн.

Вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника підлягають погашенню за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Призначити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 28.12.2018р.

Збори кредиторів та комітету кредиторів розпоряднику майна провести відповідно до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розпоряднику майна надати суду:

- протокол загальних зборів кредиторів на якому обраний комітет кредиторів,

- протокол зборів комітету кредиторів, на якому вирішене питання щодо подальшої процедури банкрутства по справі;

- аналіз господарсько-фінансового стану боржника.

Призначити дату підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду на 13.02.2019р. об 11:30год., каб. 320.

Викликати у підсумкове засідання комітет кредиторів, боржника та розпорядника майна.

У судовому засіданні 19.12.2018р. оголошено і підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.12.2018р.

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена протягом строку, встановленого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.К. Чорненька