ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа №914/1351/16

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Матущака О.І.

суддів Мирутенка О.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну

скаргу забезпеченого кредитора уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» м. Київ від 03.09.2018

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.08.2018 (суддя Артимович В.М., повний текст ухвали складено 17.08.2018) про забезпечення позову

за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд» м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» м. Трускавець Львівської області

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

апелянта: Кальмук Н.Б. - директор, Кауфман К.В. за довіренністю № б/н від 12.12.2017;

ініціюючого кредитора: Панченко Є.В. за довіреністю № б/н від 12.10.2018;

боржника: Бондаренко В.А. - арбітражний керуючий (ліквідатор);

конкурсних кредиторів: ПАТ «Європейський газовий банк» - Шевченко В.Г. за довіреністю № 59 від 16.11.2018, Шевченко Ю.А. за довіреністю № 72 від 07.12.2018, Радзівіл А.В. за довіреністю № 1447/4 від 16.11.2018,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області суду від 01.06.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Трускавецьінвест», визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора ТОВ «Вілік Буд» у сумі 487 673,56 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Зубик Ю.З., встановлено оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом її авансування заявником (кредитором).

Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство ТОВ «Трускавецьінвест», а попереднє засідання суду призначено на 21.07.2016.

Ухвалою суду від 17.05.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого окрім інших внесено вимоги і ПАТ «Європейський газовий банк» у сумі 2 756 грн. (перша черга), 105 843 307, 43 грн. (четверта черга), 33 152 888,34 грн. (шоста черга) і ТОВ «Фінансова компанія «Стандарт Капітал» у сумі 2 756 грн. (перша черга), 140 067 155 грн. (четверта черга).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 апеляційну скаргу ПАТ «Європейський газовий банк» задоволено частково, внесено зміни в п. 6.5 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 17.05.2017, вказавши розмір пені ПАТ «Європейський газовий банк» в розмірі 3 845 614,37 грн.

Постановою суду першої інстанції від 27.12.2017 боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Степаненка М.М. Цією ж постановою скасовано усі арешти, накладені на майно боржника та інші обмеження щодо розпорядження майном банкрута.

Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про визнання ТОВ «Трускавецьінвест» банкрутом із відкриттям ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 07.03.2018 клопотання ліквідатора Степаненка М.М. задоволено і надано йому згоду на продаж майна, що перебуває в іпотеці ПАТ «Європейський газовий банк». Зокрема, будівлю готельного корпусу №4 загальною площею 6 208,2 м.кв., що знаходиться у м.Трускавці по вул. Суховоля, 65 та приміщення будівлі «SPA-Wellnes», площею 7 228,6 м.кв., що знаходиться у м.Трускавці по вул. Суховоля, 63Б.

Окрім цього, цією ж ухвалою повторно затверджено реєстр вимог кредиторів до якого внесено вимоги ПАТ «Єврогазбанк» у сумі 2 756 грн. (перша черга), 105 843 307, 43 грн. (четверта черга), 38 455 614, 37 грн. (шоста черга) та ТОВ «Фінансова компанія «Стандарт Капітал» у сумі 2 756 грн. (перша черга), 140 067 155 грн. (четверта черга).

Наступною ухвалою від 04.05.2018 надано згоду на продаж рухомого майна згідно переліку, що знаходиться в заставі ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Фіннсова компанія «Ідеа Капітал», а також скасовано арешти та обмеження на майно боржника згідно численного переліку, зазначеного у резолютивній частині ухвали.

ПАТ «Європейський газовий банк» звернулось до господарського суду з клопотаннями від 01.08.2018 за №№ 945 та 951 про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень.

Вказане клопотання мотивоване тим, що:

1) визначена для продажу на аукціоні вартість майна ТОВ «Трускавецьінвест» є передбаченою та порушує вимоги статей 42, 43, 44, 50 Закону про банкрутство;

2) ліквідатором Плесканка О.В. порушено вимоги ст.ст. 41, 98 Закону про банкрутство в частині невжиття заходів із збереження майна боржника; вимоги ст. 38 цього ж Закону в частині неприпинення господарської діяльності боржника, вимоги ст. 49 Закону в частині порушення потенційних учасників аукціону з продажу майна банкрута, вимоги ст. 58 Закону в частині порушення вимог законодавства щодо розміщення оголошення про продаж на майні, що продається, вимоги ст. 42 Закону в частині продажу майна без дозволу банку, вимог ст. 65 Закону в частині визначення ціни продажу майна, вимог ст. 44 Закону в частині неотримання вимог щодо продажу майна за найвищою ціною;

3) питання продажу окремими лотами майна ТзОВ «Трускавецьінвест», яке перебуває в заставі АТ «Європейський газовий банк» потребує погодження із Національним банком України.

При цьому, така заява заставного кредитора не обгрунтована будь-якою нормою процесуального права, яка б дозволяла суду вчинити таку процесуальну дію, яку просить заявник у означеному клопотанні.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.08.2018 відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ «Європейський газовий банк» про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень.

Вказана ухвала в цій частині, мотивована тим, що:

1) скасування судом вищестоящої інстанції рішень судів попередніх інстанцій в частині грошових вимог окремих кредиторів не має своїм правовим наслідком повернення до процедури розпорядження майном боржника, а протилежні твердження ПАТ «Європейський газовий банк» є результатом довільного тлумачення норм Закону про банкрутство;

2) скасування судом арештів та обтяжень щодо майна банкрута, а також надання згоди на продаж заставного майна банкрута, узгоджується з вимогами Закону про банкрутство та зумовлене перебуванням ТзОВ «Трускавецьінвест» в ліквідаційній процедурі;

3) враховуючи перебування ТзОВ «Трускавецьінвест» в ліквідаційній процедурі, введеній постановою господарського суду від 27.12.2017, відсутніми є будь-які правові підстави для відміни (скасування) судом постановлених ним ухвал про зняття арештів та обтяжень щодо майна банкрута, а також ухвал про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

В апеляційній скарзі ПАТ «Європейський газовий банк» просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.08.2018 в частині відмови в задоволенні клопотання ПАТ «Європейський газовий банк» про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень, та прийняти нове, яким задоволити ці клопотання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

1) враховуючи прийняту постанову Верховного Суду від 26.07.2018, якою скасовано затверджений розмір грошових вимог АТ «Єврогазбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Стандарт Капітал», то ані реєстр кредиторів ТОВ «Трускавецьінвест», ані склад комітету кредиторів не можна вважати затвердженими;

2) визначена для продажу на аукціоні вартість майна ТОВ «Трускавецьінвест» є передбаченою та порушує вимоги ст.ст. 42, 43, 44, 50 Закону про банкрутство;

3) факт неправомірно визначеної початкової вартості майна зумовлює безпідставність усіх подальших оголошень проведення аукціонів із продажу майна боржника;

4) враховуючи невизначеність розмірів кредиторських вимог до ТОВ «Трускавецьінвест» та неможливість подальшої реалізації майна банкрута, скасування накладених на майно ТОВ «Трускавецьінвест» арештів та обтяжень протирічить вимогам законодавства про банкрутство;

5) допущені ліквідатором Плесканка О.В. вимоги ст.ст. 41, 98 Закону про банкрутство в частині невжиття заходів із збереження майна боржника; вимоги ст. 38 цього ж Закону в частині неприпинення господарської діяльності боржника, вимоги ст. 49 Закону в частині порушення потенційних учасників аукціону з продажу майна банкрута, вимоги ст. 58 Закону в частині порушення вимог законодавства щодо розміщення оголошення про продаж на майні, що продається, вимоги ст. 42 Закону в частині продажу майна без дозволу банку, вимог ст. 65 Закону в частині визначення ціни продажу майна, вимог ст. 44 Закону в частині неотримання вимог щодо продажу майна за найвищою ціною.

На відміну від клопотання ПАТ «Європейський газовий банк» від 01.08.2018, у апеляційній скарзі ним уже зазначено єдину процесуальну норму, на підставі якої, на його думку, суд мав можливість задоволити таке клопотання, це ч.1. ст.18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

11.12.2018 до Західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Бондаренка В.А. надійшли заперечення проти апеляційної скарги, які суд розцінює як відзив на апеляційну скаргу, проте, викладені у ньому заперечення під час ухвалення постанови не враховує, оскільки в силу ст. 268 ГПК України суд уже завершив проведення підготовчих дій і у попередньому судовому засіданні 21.11.2018 перейшов до розгляду справи по суті, а арбітражний керуючий (ліквідатор) не надав доказів та не вказав обставин, які стали перешкодою у поданні такого відзиву до початку розгляду справи по суті, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце проведення першого судового засідання.

Також, до початку судового засідання 11.12.2018 від апелянта - ПАТ «Європейський газовий банк» до початку розгляду справи у судовому засіданні, надійшла заява про забезпечення позову з обгрунтуванням її ч.2 ст. 136 ГПК України у спосіб заборони арбітражному керуючому (ліквідатору) Бондаренку В.А. та Товарній біржі «Компанія з продажу активів» м.Київ та будь-яким іншим особам вчиняти дії з продажу майна ТОВ «Трускавецьінвест», яке перебуває в заставі ПАТ «Єврогазбанк».

Така заява судом апеляційної інстанції не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 18, ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

В силу ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Оцінюючи означені вище норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у даному разі є конкуренція процесуальних норм щодо застосування заходів забезпечення позову, передбачених ст. 136 ГПК України, та імперативною нормою, - ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка забороняє таке забезпечення вимог кредиторів після визнання боржника банкрутом.

Враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство та статус сторін у такій справі, спеціальними нормами у даних спірних правовідносинах є норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а норми ГПК України, - загальними.

За теорією права, у разі розбіжності (конкуренції) між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неможливість застосування в межах провадження у справі про банкрутство ст. 136 ГПК України, та як наслідок відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім цього, якщо навіть і припустити процесуальну можливість застосування ст. 136 ГПК України, то така заява в межах апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції якою затверджено реєстр вимог кредиторів та надано згоду на продажу активів боржника, не узгоджується з предметом оскарження, оскільки договір про організацію прилюдних (публічних) торгів не є предметом судового розгляду та відсутнє оскарження будь-якого рішення суду першої інстанції, прийняте в межах справи про банкрутство у процесуальній формі - позовного провадження.

Присутні у судовому засіданні представники кредиторів - ТОВ «Фінансова компанія «Ідея капітал» та ПАТ «Європейський газовий банк» підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати і прийняти нове рішення про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень.

Арбітражний керуючий (ліквідатор) Бондаренко В.А. та представник ініціюючого кредитора заперечили щодо задоволення апеляційної скарги з підстав та обставин, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції.

Інші учасники справи не скористалися правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі згідно зі ч. 1 ст. 263 ГПК України.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення ухвали Господарського суду Львівської області від 13.08.2018 у справі №914/1351/16 в частині відмови в задоволенні клопотання ПАТ «Європейський газовий банк» про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень без змін, а апеляційної скарги ПАТ «Європейський газовий банк» без задоволення, з наступних підстав.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання кредитора про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, 07.03.2014 р. між Національним банком України та ПАТ «Європейський газовий банк» в забезпечення основного зобов'язання за кредитним договором № 14 від 07.03.2014 укладено договір застави майнових прав № 14/ЗМП.

Відповідно до п. 1.1 договору застави предметом застави є майнові права за кредитними договорами, що укладені між кредитором та юридичними особами, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору застави.

Заставою/іпотекою майна боржника забезпечуються наступні кредитні договори, що перебувають в заставі Національного банку України: кредитний договір № 697-300513 від 30.05.2015 р., позичальник - ТОВ «Лакшмі-8»; кредитний договір № 559-190412 від 19.04.2012 р., позичальник - ТОВ «Компанія Сітібуд»; кредитний договір № 450-140711 від 14.07.2011 р., позичальник ТОВ «Вілік буд».

Зазначені вище договори виступають предметом застави за кредитом рефінансування/стабкредитом та було передано в заставу Національного банку України в якості забезпечення належного виконання зобов'язань ПАТ «Європейський газовий банк» перед Національним банком України.

Отож, кошти, що надійдуть кредитору від продажу предметів іпотеки (майна боржника у справі про банкрутство) будуть спрямовані кредитором до НБУ для погашення заборгованості за кредитним договором від 07.03.2014 р. за № 14.

07.05.2018 між ТОВ «Трускавецьінвест» (замовник) та Товарною біржею «Київ» (організатор) укладено договір №07/05-18 на організацію та проведення відкритих публічних торгів (аукціону) за умовами п. 1.1 якого організатор за дорученням та від імені замовника зобов'язується за свій рахунок провести відкриті публічні торги (аукціон) з продажу майна (майнових прав), що належить ТзОВ «Трускавецьінвест» та забезпечити укладення договору з його переможцем, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити надані послуги.

З інформації розміщеної на сайті Вищого господарського суду України стало відомо, що 20 та 23 серпня 2018 оголошено проведення других повторних аукціонів з продажу майна ТзОВ «Трускавецьінвест».

Щодо клопотання кредитора про скасування зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, судом апеляційної інстанції враховується таке.

Відповідно ч.ч.1, 3 ст. 18, ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Таким чином, враховуючи вимоги зазначеної вище ч.1 ст. 38 Закону, у суду відсутні процесуальні підстави зодовольняти таке клопотання, оскільки зупинення продажу майна боржника та припинення продажу майна боржника є різновидом обмеження (обтяження) щодо розпорядження майном банкрута, що прямо заборонено законом після визнання боржника банкрутом.

Що стосується клопотання кредитора про скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Фактично, наслідком задоволення такого клопотання є скасування судом раніше прийнятих ним судових рішень у цій справі, якими є ухвали і постанова суду. Такі дії може вчинити суд першої інстанції лише після перегляду таких судових рішень за нововиявленими обставинами в силу ст. 320 ГПК України, або скасування таких рішень апеляційною чи касаційною інстанцією відповідно до глав 1 та 2 розділу IV цього Кодексу. Такі перегляди судових рішень здійснені не були.

Окрім цього, в силу ст. 326 ГПК України, судові рішення що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема і у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань кредитора про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

За таких умов, суд першої інстанції, правильно з'ясував характер спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч 1, 2 ст. 77, ч.ч 1-3 ст. 86 ГПК України, дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, оскільки апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.08.2018 у справі №914/1351/16 в частині відмови в задоволенні клопотання ПАТ «Європейський газовий банк» про зупинення продажу майна боржника та про припинення продажу майна боржника, скасування дозволу суду на його продаж та скасування зняття з майна арештів та обтяжень - залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу ПАТ «Європейський газовий банк» залишити без задоволення.

3. Судовий збір в розмірі 1762,00 грн. залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Львівський апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 19.12.2018.

Головуючий-суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

Г.Г. Якімець