ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2018 р. Справа № 924/894/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Славута

до фізичної особи-підприємця Бурлакіної Тетяни Анатоліївни, м. Славута

про стягнення 2069,30 грн. за активну електроенергію, 2833,73 грн. пені, 6124,24 грн. - за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 1420,39 грн. - місячна інфляція, 316,75 грн. 3% річних,

за участю представників:

від позивача: Гучинський П.Л. - за довіреністю від 25.05.2018р.;

від відповідача: не з'явився

встановив: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2069,30 грн. за активну електроенергію, 2833,73 грн. пені, 6124,24 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 1420,39 грн. місячної інфляції, 316,75 грн. 3% річних на підставі договору про постачання електричної енергії № 1017 від 26.10.2016р.

Ухвалою господарського суду від 02.10.2018р. позовну заяву Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для розгляду позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, представника у засідання не направив, причини не повідомив. Ухвала суду від 10.10.2018р. повернута суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до п.4 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року містяться роз'яснення, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

При цьому судом враховуються положення ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

26.10.08р. між ПАТ „Хмельницькобленерго" (Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Бурлакіною Тетяною Анатоліївною (Споживач) було укладено договір №1017 про постачання електричної енергії юридичним, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволенною потужністю 5,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами. Приєднана потужність у точці підключення становить 5,0 кВт. (розд.1 договору).

У відповідності до додатку №5 до договору №1017 від 26.10.2016р. постачання електроенергії струмоприймачами споживача в частині надійності електропостачання здійснюється у кафе «Асторія», м. Славута, вул. Привокзальна,16а (фізична особа-підприємець Бурлакіна Т.А.).

Відповідно до п.п.2.3.3-2.3.4. даного договору споживач зобов'язувався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків 10,3 „Порядок розрахунків" та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком 4 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до додатку №10 до договору „Порядок розрахунків", розрахунковий період споживання та оплати за електроенергію визначається календарним місяцем. Споживач самостійно оплачує вартість заявленного згідно додатку №1 обсягу активної електричної енергії в слідуючому порядку:

п.2.1 додатку плановими платежами, при умові порушення графіка оплати не більше трьох разів на рік:

- до 1 числа розрахункового періоду 2% від вартості заявленого обсягу споживання активної електроенергії на розрахунковий період.

Відповідно до підпункту 3.1.1 договору, постачальник має право: отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

Відповідно до підпункту 3.1.2. Договору, постачальник має право: обмежувати або припиняти постачання електричної енергії Споживачу згідно з умовами розділу 6 цього Договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Відповідно до п.4.2.1. договору за внесення платежів, передбаченими пунктами 2.3.3.-2.3.4 договору з порушенням термінів, визначеним відповідним додатком, споживач сплачує пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу , враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Відповідно до 4.2.2. договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужностей визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000кв.т. год. і більше .

Відповідно до п.5.1.п.5 договору "Порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності", для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Відповідно до п.5.2. договору, договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з пунктом 5.1. договору обсягів.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року. (п.5.1 договору).

Відповідно до п.5.5. Договору, звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою відповідача.

Серед інших доказів в матеріалах справи наявні обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2016р., 2017р. перелік місць установки розрахункових засобів обліку, акти розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, величина приєднаної та дозволеної до використання потужності, графік зняття показів засобів обліку електричної енергії в 2016р.

05.03.18 року позивач звернувся із претензією за №147 до відповідача про сплату заборгованості, яка залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідач умов договору належно не виконав, своїх обов'язків по оплаті за активну електроенергію та за перевищення договірних величин споживання електричної енергії своєчасно та в повному обсязі не сплатив, внаслідок чого у нього станом на момент звернення позивачем із позовом, виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 2069,30 грн. за активну електроенергію, 2833,73 грн. пені, 6124,24 грн. - за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 1420,39 грн. - місячна інфляція, 316,75 грн. 3% річних.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги таке.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір №1017 від 26.10.2016 р., за умовами якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 5,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами. Приєднана потужність у точці підключення становить 5,0 кВт. (розд.1 договору).

У відповідності до додатку №5 до договору №1017 від 26.10.2016р. постачання електроенергії струмоприймачами споживача в частині надійності електропостачання здійснюється у кафе «Асторія», м. Славута, вул. Привокзальна,16а (фізична особа-підприємець Бурлакіна Т.А.).

Відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергію, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р. № 28 договором про постачання електричної енергії є домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Пунктом 10.2. Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору;

Відповідно до ст.1 Закону України „Про електроенергетику" постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно із ст.ст.24-26 Закону України „Про електроенергетику" передбачено, що електропередавальні організації зобов'язані забезпечувати належний технічний стан та організацію експлуатації об'єктів електроенергетики відповідно до вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж та енергетичного обладнання, надійне та якісне постачання (транспортування) енергії згідно з умовами ліцензій та договорів. Споживачі електричної енергії мають право на підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п.п.2.3.3-2.3.4. даного договору споживач зобов'язувався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків" та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком 4 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до додатку №10 до договору „Порядок розрахунків", розрахунковий період споживання та оплати за електроенергію визначається календарним місяцем. Споживач самостійно оплачує вартість заявленного згідно додатку №1 обсягу активної електричної енергії в слідуючому порядку:

п.2.1 додатку плановими платежами, при умові порушення графіка оплати не більше трьох разів на рік:

- до 1 числа розрахункового періоду 2% від вартості заявленного обсягу споживання активної електроенергії на розрахунковий період.

Як вбачається із матеріалів справи, для обліку електричної енергії відповідачу в кафе «Асторія», вул.Привокзальна,16а встановлено лічильник електричної енергії Меркурій 201.5; місце установки обліку : ВРЩ-0,25 кВ в приміщенні.

Сторони встановили обсяги постачання електричної енергії споживачу від 26.10.2016р., шляхом підписання додатка №1 на 2017р.

Згідно обсягу постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2017р. встановлено за 1 квартал: 9,72, з яких січень - 3,72, лютий - 3,0, березень -3,0; II квартал: 9,0, з яких : квітень 3,0, травень 3,0, червень 3,0; III квартал :9,0, з яких: липень -3,0, серпень-3,0, вересень-3,0; IV квартал:9,0, з яких жовтень-3,0, листопад -3,0, грудень-3,0.

У відповідності до рахунку-фактури №1017 від 05.10.2018р. нараховано 15143,30 грн.

Заборгованість відповідача за період з січня 2017р. по червень 2018р. за активну електроенергію становить 2069,30 грн.

Відповідач зобов`язань щодо вчасної по оплаті згідно договору належним чином не виконав, своєчасно та в повному обсязі не сплатив, внаслідок чого у нього станом на момент звернення позивачем із позовом, виникла заборгованість перед позивачем за активну електроенергію в розмірі стягнення 2069,30 грн.

Дана заборгованість підтверджена доказами наявними в матеріалах справи та підлягає стягненню із відповідача.

Позивачем нараховано 6124,24 грн. - заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Відповідно до пп.5.1. п.5 договору "Порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності", для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Відповідно до п.5.2. договору, договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з пунктом 5.1. договору обсягів.

Відповідно до пп.5.5. Договору, звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Відповідно до п.6.16. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28 (діючий на момент існування спірних взаємовідносин), обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів І-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до пп.4.2.2. п.4.2. договору, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт год і більше.

В січні 2017р. фізичної особи-підприємця Бурлакіної Тетяни Анатоліївни фактично спожито 6246 кВт*год. Перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вищевказаному місяці становить 2526 кВт*год.*2,0204 грн. (тариф січня 2017р.) = 6124,24 грн.

Дана сума підтверджена наявними в матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню.

Окрім того, позивачем нараховано 2833,73 грн. пені, 1420,39 грн. інфляційних втрат та 316,75 грн. 3% річних.

Відповідно до п.4.2.1. договору за внесення платежів, передбаченими пунктами 2.3.3.-2.3.4 договору з порушенням термінів, визначеним відповідним додатком, споживач сплачує пеню у розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений.

Перевіривши правильність нарахування пені згідно із розрахунку долученого до матеріалів справи позивачем, судом береться до уваги, що правомірним є нарахування пені в розмірі 310,35грн.

В частині стягнення пені в сумі 2523,38 грн. необхідно відмовити.

При перерахунку 3% річних, суд прийшов до висновку, що правомірною буде сума в розмірі 320,49 грн., оскільки позивачем заявлена менша сума, то задоволенню підлягає сума заявлена позивачем 316,75 грн.

При перерахунку інфляційних втрат, судом беруться до уваги положення ч.3. постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань"

Відповідно до положень постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При перерахунку інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що правомірною є сума нарахувань в розмірі 1420,39 грн. (згідно із положеннями постанови).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наявними в матеріалах справи належними доказами, заявлені відповідно до норм чинного законодавства та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та приписи п. 3 ст. 13 ГПК України в силу яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, п.2 ст.231, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Славута до фізичної особи-підприємця Бурлакіної Тетяни Анатоліївни, м. Славута про стягнення 2069,30 грн. за активну електроенергію, 2833,73 грн. пені, 6124,24 грн. - за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 1420,39 грн. - місячна інфляція, 316,75 грн. 3% річних задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бурлакіної Тетяни Анатоліївни, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Славута, вул. Ярослава Мудрого, буд. 15 (код 22764809) 2069,30 грн. (дві тисячі шістдесят дев'ять гривень 30 коп.) заборгованості за активну електроенергію, 6124,24 грн. (шість тисяч сто двадцять чотири гривни 24 коп.) заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 310,35 (триста десять гривень 35 копійок) пені, 1420,39 грн. (одна тисяча чотириста двадцять гривень 39 коп.) інфляційних втрат, 316,75 грн. (триста шістнадцять гривень 75 коп.) 3% річних та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп. ).

Видати наказ.

В частині стягнення 2523,38 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя І.В. Грамчук

Віддруковано 4 примірн.:

1- у матеріали;

2, 3 - позивачу (30000, м. Славута, вул. Я. Мудрого, буд. 15; представнику ОСОБА_3 АДРЕСА_3);

4 - відповідачу (30000, АДРЕСА_2).

Всім рекомендованим із повідомленням