ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"20" грудня 2018 р. Справа№ 927/186/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 20.12.2018

за апеляційною скаргою Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 (дата складання рішення - 03.07.2018)

у справі № 927/186/16 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Попелишко Лариси Іванівни

до 1. Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради

2. Чернігівської обласної державної адміністрації

за участю Прокуратури Чернігівської області

про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення у розмірі 96 727, 55 грн,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

У лютому 2016 року Фізична особа-підприємець Попелишко Лариса Іванівна (далі - ФОП Попелишко Лариса Іванівна) звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (далі - КП «Діловий центр») про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення у розмірі 96 727, 55 грн (подано заяву про збільшення позовних вимог 06.04.2018).

Позовні вимоги про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення обґрунтовані тим, що позивачем проведено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, вартість яких. А тому, за переконанням позивача орендодавець (КП «Діловий центр»), на підставі ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2016 року, на підставі ст. 24 ГПК України було залучено в якості відповідача 2 Чернігівську обласну державну адміністрацію, у зв'язку з чим на підставі ст. 15, 16, 17 ГПК України, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.04.2016 направлено справу № 927/186/16 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з КП «Діловий центр» на користь ФОП Попелишко Л.І. 96 727, 55 грн відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення, 14 838, 40 грн витрат по оплаті вартості проведених судових експертиз та 1 450, 91 грн витрат по сплаті судового збору. Провадження щодо Чернігівської обласної державної адміністрації закрито.

Рішення Господарського суду міста Києва обґрунтована наявністю згоди орендодавця на здійснення позивачем поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, вартість яких встановлена висновком експерта № 2435 від 12.02.2018.

Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження в частині позовних вимог до Чернігівської обласної державної адміністрації, у зв'язку з відсутністю предмета спору на підставі ст. 231 ГПК України.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

У липні 2018 року заступник прокурора міста Києва звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 в частині стягнення з КП «Діловий центр» на користь ФОП Попелишко Л.І. 96 727, 55 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не надав належної оцінки доводам прокурора з приводу наявних розбіжностей у вартості проведених орендарем невід'ємних поліпшень та відсутності обґрунтованого розрахунку вартості проведених орендарем невід'ємних поліпшень. Судом не враховано особливості та межі відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого комунального майна, передбачених ст. ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а саме відшкодування в межах збільшення вартості орендованого майна.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

29.11.2018 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва, в якому просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва.

Позивач зазначає, що прокурор у цій справі не здійснює представництва ні громадянина, ні держави. Предметом позовних вимог є стягнення з КП «Діловий центр» коштів. Кошти стягнуті саме з комунального підприємства, в частині позовних вимог до Чернігівської обласної державної адміністрації провадження закрито.

Позивач зазначає, що прокурором, під час звернення до суду апеляційної інстанції, не виконано вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України, оскільки наведені норми передбачають представництво прокуратурою інтересів держави або громадянина. У даному ж випадку відсутні підстави для представництва комунального підприємства.

Позивач вказує, що представництво прокурором інтересів комунального підприємства порушує засади законності, змагальності сторін, рівності перед законом, право на справедливий суд.

09.08.2018 на адресу суду апеляційної інстанції від Чернігівської обласної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу прокурора від 27.07.2018 № 10-05/4770, в якому обласна адміністрація погоджується з доводами апеляційної скарги та просить її задовольнити.

Також 27.08.2018 від КП «Діловий центр» надійшов відзив на апеляційну скаргу прокурора № 688-18 від 21.08.2018, в якому відповідач 1 зазначає, що погоджується з вимогами апеляційної скарги та просить її задовольнити.

5. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 927/186/16, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 було прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №927/186/16 до провадження. Справу призначено до розгляду.

У судове засідання 20.12.2018 з'явились представник прокуратури, позивач та його представник, представники відповідачів.

Представник прокуратури в судовому засіданні заявив усне клопотання про об'єднання апеляційних скарг в одне провадження. Представники відповідачів підтримали клопотання прокурора, представник позивача залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд апеляційної інстанції відхилив вказане клопотання, на підставі ст. 173, ч. 2 ст. 281 ГПК України із занесенням відповідної ухвали до протоколу судового засідання.

Прокурор надав усні пояснення щодо представництва інтересів в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Зазначив, що заступник прокурора Чернігівської області, звертаючись до суду першої інстанції з клопотанням про вступ у справу, обґрунтував, у чому полягає інтерес держави. Так, посилаючись на ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представник прокуратури вказав, що право комунальної власності підлягає захисту на рівні з іншими правами власності.

При цьому, не належне виконанням особою, в інтересах якої прокурор подав апеляційну скаргу, покладених на неї обов'язків, прокурор вбачає в тому, що КП «Діловий центр» не отримало копію оскаржуваного рішення.

Представник Чернігівської обласної державної адміністрації, у судовому засіданні, зазначила, що обласна держана адміністрація не подавала апеляційну скаргу через недоцільність.

Представник КП «Діловий центр» вказав, що не звертався до суду з апеляційною скаргою, оскільки не отримав копію оскаржуваного рішення.

Представник позивача заперечив проти доводів прокурора та вказав, що, на його думку, прокурором не доведено, в чому полягає «інтерес держави» у правовідносинах, які виникли між сторонами справи, та в чому полягає неможливість представництва своїх інтересів самою особою (відповідачем 1).

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Приписами ч. 1 ст. 29 ГПК України у редакції Закону України № 1798-ХІІ від 06.11.1991, (чинній до 15.12.2017, чинній на час звернення прокурора до суду першої інстанції), встановлено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами 2 або 3статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Звертаючись з апеляційною скаргою на оскаржуване судове рішення, заступник прокурора міста Києва у скарзі взагалі не зазначив, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, не здійснення або неналежним чином здійснення органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Водночас у судовому засіданні, представник прокуратури вказав, що прокурор може самостійно визначати в чому полягає «інтерес держави». При цьому, в чому полягає «інтерес держави», при зверненні з апеляційною скаргою в інтересах комунального підприємства, прокурор не пояснив. Прокурор послався на те, що відповідач 1 не отримав копію оскаржуваного рішення, як на неналежним чином здійснення своїх повноважень КП «Діловий центр».

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права» передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

На сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Слід також звернути увагу на позицію Європейського суду з прав людини стосовно того, що принцип рівності сторін є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Останній потребує «справедливої рівноваги сторін»: кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі Yvon v. France, application no. 44962/98, рішення ЄСПЛ від 18.02.1997 у справі Niderost-Huber v. Switzerland, application no. 18890/91, рішення ЄСПЛ від 07.06.2001 у справі Kress v. France, application no. 39594/98).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1311 Основного Закону в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII (набрав чинності 15.12.2017) названі кодекси викладено в новій редакції, в тому числі й Господарський процесуальний кодекс України.

Одним із нововведень ухвалених кодексів є визначення правового статусу прокурора в суді саме на захист державних інтересів, як це було свого часу зроблено на конституційному рівні (п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України).

Прокурор має право подавати позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не в будь-якому випадку, а лише, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або ж такий орган взагалі відсутній.

Саме лише посилання в апеляційній скарзі на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у даній справі є відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення, Приміщення, про які йдеться в оскаржуваному рішенні, належать до комунальної власності; права власності місцевої територіальної громади на ці приміщення, інтереси якої представляє та за захистом прав якої має звертатись відповідач 1, що за висновком суду виключає настання будь-яких правових наслідків для інших суб'єктів, у тому числі і для Держави Україна та виключає порушення прав та охоронюваних інтересів держави.

При цьому, обґрунтування звернення прокурора із апеляційною скаргою у цій справі полягають у захисті інтересів держави. Обставин звернення прокурора з метою захисту інтересів власника зазначених приміщень - місцевої територіальної громади, в інтересах її комунального органу - відповідача 1, судом не встановлено.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що КП «Діловий цент» не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, як того вимагає ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», то відповідно, немає підстав для представництва комунального підприємства із посиланням на зазначену норму.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи представника прокуратури про неналежне виконання КП «Діловий центр» покладених на нього обов'язків, що полягає в неотриманні останнім оскаржуваного судового рішення з огляду на те, що такі обставини (за умови надання належних доказів) можуть бути підставою для поновлення процесуального строку на оскарження такого рішення, а не обґрунтування неналежності виконання органом своїх повноважень.

Доказів не здійснення або неналежним чином здійснення відповідних повноважень (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо), прокурором не надано.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції у цілому погоджується із доводами, наведеними у відзиві на апеляційну скаргу щодо відсутності підстав у заступника прокурора міста Києва для представництва інтересів КП «Діловий центр», які відповідають зазначеним вище висновкам суду, а також ґрунтується на основних засадах (принципах) господарського судочинства, передбаченого п. 1, 2, 3 ст. 2 та ст. 7 ГПК України.

Доводи щодо необґрунтованості апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва судом не розглядались.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд не вбачає правових підстав для представництва інтересів КП «Діловий центр» в суді апеляційної інстанції прокуратурою міста Києва, по даному спору порушене апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва у цій справі підлягає закриттю.

8. Судові витрати

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. 234, 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 927/186/16.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 286 - 291 ГПК України.

Повний текст ухвали складено - 26.12.2018.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз