РІШЕННЯ

27 грудня 2018 року Справа № 913/558/18

м. Харків Провадження №17/913/558/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», м. Київ,

до 1-го відповідача Фізичної особи - підприємця Стрілець Павла Володимировича, м. Лутугине Луганської області,

2-го відповідача Стрілець Юлії Юріївни, м. Лутугине Луганської області,

про стягнення 223495 грн 44 коп.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від 1-го відповідача - представник не прибув;

від 2-го відповідача - представник не прибув.

Обставини справи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - позивач) звернулось з позовом до Фізичної особи - підприємця Стрілець Павла Володимировича (1-й відповідач) та Стрілець Юлії Юріївни (2-й відповідач), в якій просить:

- стягнути солідарно з 1-го відповідача - Фізичної особи - підприємця Стрілець Павла Володимировича та 2-го відповідача - Стрілець Юлії Юріївни на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № МСБ-21 від 27.06.2013 у сумі 223495,44 грн, з яких: заборгованість по кредиту прострочена у сумі 193443,33 грн та заборгованість по процентах прострочена у сумі 30052,11 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2018 відкрито провадження у справі № 913/558/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

20.11.2018 до відділу документального забезпечення суду від Управління державної міграційної служби України в Луганській області (далі - УДМС України в Луганській області) надійшов лист на запит суду за ухвалою від 08.11.2018, в якому надана інформація щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані стосовно гр. Стрілець Ю.Ю.

Зі змісту листа вбачається, що наявні обліки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (відділ адресно-довідкової роботи) УДМС України в Луганській області залишились на непідконтрольній українській владі території України, доступ до них відсутній, тому надати відомості не є можливим. За наявними обліками УДМС України та його територіальних підрозділів, які розташовані на підконтрольній українській владі території України і працюють у штатному режимі, гр. Стрілець Ю.Ю. зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (із змінами) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адреса місця проживання 1-го відповідача - ФОП Стрілець П.В. зазначена: 92000, АДРЕСА_1.

Позивачем у позовній заяві зазначено адресу місця проживання 2-го відповідача - Стрілець Ю.Ю.: 92000, АДРЕСА_1.

Оскільки до м. Лутугине Луганської області УДППЗ "Укрпошта" не здійснює приймання поштових відправлень для пересилання, з метою повідомлення відповідачів про розгляд даної справи судом розміщувались оголошення про час і місце судових засідань на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчать роздруковані сторінки із сайту.

Ухвалою суду від 11.12.2018 підготовче провадження № 913/558/18 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.12.2018.

Відповідачі у справі не скористалися правом на судовий захист, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, в установлений судом строк відзиви на позов із викладенням власної правової позиції та будь-яких заяв або клопотань до матеріалів справи не надали.

За висновком суду, неприбуття відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, враховуючи належне їх повідомлення. Суд також враховує, що від сторін обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду спору не надходило, а ухвалою суду явка представників сторін не визнавалася обов'язковою.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», як Банком (позивачем у справі) та фізичною особою - підприємцем Стрілець Павлом Володимировичем, як Позичальником (1-м відповідачем у справі) було укладено Кредитний договір № МСБ-21 від 27.06.2013 (далі - Договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 271320,00 грн, а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього Договору, в розмірі 18,5% річних (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 1.2 Договору, цільове призначення кредиту: для придбання комерційного транспортного засобу.

Кредитна лінія відкривається з 27.06.2013 по 26.06.2018 (п. 1.3.1 Договору).

За умовами п.1.3.2 Договору, Позичальник у будь - якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі - у строки та у сумі, які зазначені у Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цього Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору, кредит був забезпечений заставою рухомого майна та фінансовою порукою.

Кредитні кошти надаються Банком Позичальнику оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених у п.1.3 цього Договору, розрахункових документів Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку №650.980, відкритого в АБ «Укргазбанк», код Банку 320478 (п.3.1 Договору).

Згідно з пунктом 3.2 Договору, погашення кредиту Позичальник здійснює на рахунок № 650.980 в АБ «УКРГАЗБАНК», код Банку 320478, відповідно до Графіку погашення кредиту, який наведено в Додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до п.3.3 Договору, нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.1.1 Договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 Договору , за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

Згідно з п.3.4 Договору, проценти сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 Договору, або в день дострокового розірвання договору на рахунок №650.980, відкритий в АБ «Укргазбанк». У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

У п.3.7 Договору передбачено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, процента ставка встановлюється в розмірі 23,5% річних.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором, здійснюється на суму фактичного щоденно залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.

Проценти нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

Згідно з п.5.2.2 п.5.2 Договору, Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки.

Банк виконав свої зобов'язання за Договором шляхом надання кредитних коштів в сумі 271320,00 грн, що підтверджується наданою суду випискою з 27.06.2013 по 28.08.2018 по рахунку № 650.980 про надання кредиту.

Оскільки 1-й відповідач порушив виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, зокрема, не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування, кінцевий строк для сплати яких сплив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з 1-го відповідача - фізичної особи - підприємця Стрілець Павла Володимировича заборгованість у сумі 223495,44 грн, з яких: заборгованість по кредиту прострочена у сумі 193443,33 грн та заборгованість з процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості, у сумі 30052,11 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком, 1-м відповідачем та фізичною особою Стрілець Ю.Ю., як Поручителем (2-й відповідач у справі) 27.06.2013 було укладено Договір поруки № МСБ-21/П (далі - Договір 1).

Згідно з п. 1.1 Договору 1, Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору № МСБ-21 від 27.06.2013, укладеному Банком з Позичальником, згідно якого Позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 26.06.2018 повернути кредит у розмірі 271320,00 грн, сплатити проценти користування кредитними коштами в межах строку кредитування, виходячи з 18,5% річних; сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 23,5% річних.

У зв'язку з дією договору поруки від 27.06.2013 № МСБ-21/П, укладеного з 2-м відповідачем - Стрілець Юлією Юріївною (далі - поручитель), позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № МСБ-21 від 27.06.2013 з 1-го відповідача - ФОП Стрілець Павла Володимировича, як з боржника за основним зобов'язанням, так і з поручителя.

Відповідачами відзиви на позовну заяву не надані, проти позовних вимог не заперечили.

З огляду на вищевказане, відповідно до ч.9 ст.165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з п.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та 1-м відповідачем існують кредитні правовідносини, правове регулювання яких здійснюється главою 71 ЦК України. Зокрема, ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивачем підтверджено належними доказами факт надання кредиту в сумі 271320,00 грн, зокрема, випискою з 27.06.2013 по 28.08.2018 по рахунку № 650.980 про надання кредиту (а.с.23-29).

При цьому, суд враховує наступне.

Згідно з п.1.37 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III визначено, що розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунку (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Отже, порядок надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування згідно із законодавством України має бути визначено при укладанні договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст.1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до п.п.2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (далі - Положення № 254), визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Отже, виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати як документ, що підтверджує суму витрат на оплату банківських послуг з розрахунково-касового обслуговування, за умови зазначення в ній інформації про надання банком таких послуг, сум операцій та заповнення обов'язкових реквізитів.

Аналогічна позиція з цього питання викладена у листі Національного банку України від 11.04.2012 № 12-109/658-3917.

Однак, перший відповідач вчасно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором з оплати кредиту та процентів відповідно, тому позовні вимоги до першого відповідача про стягнення простроченої заборгованості по кредиту у сумі 193443,33 грн та заборгованості з процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості, у сумі 30052,11 грн, є такими, що підтверджуються належними доказами та не спростовані першим відповідачем, є вірно обрахованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.543 ЦК України, визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 2 ст.554 ЦК України встановлює, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до п.1.2 Договору 1, укладеного між позивачем (Банком), першим відповідачем (Позивальником) та 2-м відповідачем (Поручителем), поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання зобов'язань по кредитному договору.

Пунктом 1.3 Договору 1 передбачено, що Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник.

Згідно умов п. 5.2 Договору 1, порука також припиняється, якщо кредитор протягом 3-х років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки згідно з п. 1.3.1 Договору та п. 1.1 Договору 1 кінцевий строк виконання зобов'язань по погашенню кредиту є 26.06.2018, то станом на момент звернення до суду з позовом 06.11.2018 відповідний трирічний строк припинення поруки позивачем не пропущено.

З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість по кредиту прострочена становить 193443,33 грн та 30052,11 грн процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості (за період з 31.04.2014 по 30.04.2015 у розмірі 23,50%) (а.с.30-31), тому 2-й відповідач повинен нести солідарний обов'язок щодо сплати позивачу вказаних сум.

Отже, вказані вимоги позивача до обох відповідачів є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству та умовам укладених Договорів.

За таких обставин, позов задовольняється повністю з солідарним стягненням з відповідачів простроченої заборгованості по кредиту в сумі 193443,33 грн та заборгованості з процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості, у сумі 30052,11 грн, з віднесенням на відповідачів судового збору в рівних частинах у сумі 1676,21 грн на кожного, відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.129, ч.2 ст.178, ст.ст.232-233, 238, 240-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця Стрілець Павла Володимировича (92000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та Стрілець Юлії Юріївни (92000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) заборгованість за кредитним договором № МСБ-21 від 27.06.2013 у сумі 223495,44 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту у сумі 193443,33 грн та заборгованість з процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості, у сумі 30052,11 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Стрілець Павла Володимировича (92000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) судовий збір у сумі 1676,21 грн.

4. Стягнути з Стрілець Юлії Юріївни (92000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) судовий збір у сумі 1676,21 грн.

Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 27.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.01.2019.

Суддя О.С. Фонова