номер провадження справи 27/116/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.12.2018 Справа № 908/1592/18
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Дроздова С.С. при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 908/1592/18
про стягнення 567 021 грн. 72 коп.
представник заявника (позивач у справі): не зявився
представник відповідача: не зявився
17.12.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Владар Україна витрати повязані з розглядом справи в розмірі 1 383 грн. 02 коп.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.04.2018 р. заяву про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Дроздовій С.С.
Ухвалою суду від 18.12.2018 р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 27.12.2018 р.
У судовому засіданні 27.12.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
У судове засідання 27.12.2018 р. представники сторін не зявились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
За приписами ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши матеріали справи та заяви про винесення додаткового рішення у справі, суд
Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.12.2018 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Владар Україна, м. Запоріжжя задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Владар Україна на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва 480000 грн. штрафних санкцій, 8 505, 33 грн. судового збору.

Згідно з вимогами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, які потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду справи до закінчення судових дебатів представником позивача було зроблено заяву про понесені судові витрати.

17.12.2018 від позивача надійшла заява щодо опису витрачених коштів представником ОСОБА_2 для участі в судовому засіданні 04.10.2018 р. по справі № 908/1592/18 в судовому засіданні з документальним підтвердженням.

Позивач обґрунтовує подану заяву тим, що ним понесені витрати в розмірі 1383 грн. 02 коп., з яких 300 грн. добові, 663 грн. 02 коп. транспортні витрати, 420 грн. проживання.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд зазначає, що наведені витрати не віднесені до п. 1 - 3 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, однак аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, суд приходить до висновку, що диспозиція такого пункту повязує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії «витрат, повязаних з розглядом справи», а відтак і до категорії «судових витрат» - їх повязаність з вчиненням інших «процесуальних дій»

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення судових витрат, а саме, витрат на відрядження представника позивача для участі в судових засіданнях, було подано, зокрема, посвідчення про відрядження від 03.10.2018 р. № 204, проїзні квитки на загальну суму 663 грн. 02 коп., рахунок-квитанція № 4331 від 04.10.2018 р. про проживання ОСОБА_2 в готелі на загальну суму 420 грн. та наказ ПАТ «Укрзалізниця» № 151 від 01.12.2017 р. про відшкодування витрат на відрядження в розмірі 300 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на відрядження свого представника є такими, що пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Що стосується транспортних витрат, посадочними документами підтверджено суму 663 грн. 02 коп. в графі пасажир вказано ОСОБА_2, що не викликає в суду сумніву в необхідності відшкодування даних витрат.

Однак, доказів понесення відповідачем витрат у розмірі 300 грн. як вартості витрат на відрядження (добові) суду не надано, як і не надано доказів реальних витрат, понесених ОСОБА_2 під час перебування у відрядженні та на шляху слідування до нього.

Також суду не надано пояснень щодо обєктивних обставин необхідності проживання у м. Запоріжжя, враховуючи те, що в даній справі проводилось одне судове засідання 04.10.2018 р., а як свідчить електронна база Діловодство спеціалізованого суду, судове засідання тривало 23 хвилини, а отже позивачем не доведено суду правових підстав для відшкодування з відповідача суми за проживання в готелі в розмірі 420 грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 663 грн. 02 коп. компенсації вартості витрат, понесених на купівлю проїзних квитків для участі у судовому засіданні суду, в частині стягнення 300 грн. добових та 420 грн. за проживання суд відмовляє в задоволенні.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва про винесення додаткового рішення у справі № 908/1592/18 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Владар Україна (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 11/15, ) 663 (шістсот шістдесят три) грн. 02 коп. судових витрат.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлене і підписане 29.12.2018 р.

Повний текст додаткового рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова