ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.12.2018 м. Ужгород Справа № 907/214/18
Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,
представника публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород, адвоката Бочкова А. П., б/н від 25.09.2018 про відшкодування судових витрат по справі № 907/214/18
за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород до фізичної особи - підприємця Рарич Івана Васильовича, с. Велятино Хустського району про стягнення суми 105 324,87 грн. збитків,
представники сторін: не з'явились,
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з товариства з фізичної особи - підприємця Рарич Івана Васильовича (90453, АДРЕСА_1 ідент. Код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 ідент. код 05448610) суму 105 324,87 грн. (сто п'ять тисяч триста двадцять чотири грн. 87 коп.) збитків, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (Одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

При цьому, судом встановлено, що у рішенні від 29.11.2018 вирішено питання про розподіл судових витрат лише в частині судового збору за розгляд позовної заяви.

29.11.2018 року від позивача надійшла заява про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення в порядку ст. 221 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року заяву позивача про відшкодування судових витрат по справі № 907/219/18 призначено до розгляду в судовому засіданні на 20 грудня 2018.

У зв'язку з неявкою 20.12.2018 року в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 222 ГПК України).

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити з наступних підстав.

Позовну заяву позивача підписано його представником - адвокатом Бочкором Анатолієм Петровичем, який діє на підставі довіреності від 01.12.2017 року (а.с. 37), що відповідає п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 60 ГПК України. Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 02.10.2018 року підтверджує статус Бочкора Анатолія Петровича як адвоката, хоча в ньому і зроблено описку - помилково зазначено Анатолий.

В попередньому орієнтовному розрахунку суми судових витрат позивач зазначив витрати на професійну правову допомогу в розрахунку 881 грн. (або 50 % прожиткового мінімуму) за годину роботи адвоката, а саме : 881 грн. (1 година) за консультацію клієнта, узгодження правової позиції та 4 405 грн. за підготовку та подання до суду позовної заяви про компенсацію вартості спожитого природного газу (5 годин), а всього 5 286 грн.

В матеріалах справи відсутні докази, що адвокат Бочкор Анатолій Петрович домовився з позивачем про вартість свої послуг в розмірі 881 грн. за годину роботи та надав позивачу таку правову допомогу як консультація, узгодження правової позиції, складання та подання позову. Немає в матеріалах справи і доказів оплати вказаних послуг. Судом встановлено, що адвокат Бочкор Анатолій Петрович підписав та подав позовну заяву.

В довіреності від 01.12.2017 року серед повноважень представника немає права на складання будь-яких документів від імені позивача, а є лише право на підписання та подання таких документів.

В заяві позивач зазначає, що правову допомогу надавало Адвокатське об'єднання "Правовий Альянс", яке знаходиться в Києві, а позивач перебуває в Ужгороді, що, на думку позивача, ускладнює підписання сторонами відповідних документів та подання їх суду.

При цьому, в матеріалах відсутні докази того, що Адвокатське об'єднання "Правовий Альянс" є представником позивача, а адвокат Бочкор Анатолій Петрович є членом цього об'єднання або його керівником.

Зміст заяви, з якої вбачається надання правової допомоги юридичною особою, суперечить попередньому розрахунку суми судових витрат та довіреності, з яких випливає, що представником є адвокат, а не юридична особа.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями ст. 221 ГПК України унормовано наступне.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Позивач не подавав суду докази надання йому правової допомоги, її вартості та оплати, хоча всі зазначені ним види правової допомоги мали місце до подання позову в суд, а тому підтверджуючі документи могли бути подані до судових дебатів, що зроблено не було.

Отже, у даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5 286 грн. При цьому позивач просив лише вирішити питання про судові витрати, а не стягнути їх з відповідача на свою користь.

Керуючись ст. 126, 129, 170, 221, 244, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород б/н від 25.09.2018 про відшкодування судових витрат по справі № 907/219/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 28.12.2018 року.

Суддя О. Ф. Ремецькі