ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Черкаси справа № 925/1157/18

Господарський суд Черкаської області в складі :

Головуючий суддя - Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання - Ковба І.М.,

представники сторін :

від позивача - Грицай В.П. за довіреністю;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистрибюшн Карго Партс", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-ВВ", м.Черкаси

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистрибюшн Карго Партс" звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-ВВ" 25 389,20 грн. боргу, 2117,30 грн. пені, 686,92 грн. 12 % річних від простроченої суми та 703,39 грн. процентів за користування коштами через неналежне виконання грошових зобов'язань по договору поставки від 29.01.2018 № 12652-25/2018 та просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Ухвалою суду від 09.11.2018 розгляд справи призначено на 28.11.2018 в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 28.11.2018 відкладено судове засідання на 26 грудня 2018 р.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Представник Позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзиву на позов суду не подав, його представник в судове засідання повторно не з'явився.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без без виклику учасників справи за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази, приходить до наступного.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та господарських санкцій за неналежне виконання умов договору поставки.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2018 року між сторонами був укладений договір поставки за № 12652-25/2018 (далі - Договір), відповідно до умов якого Заявник, як Постачальник, зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю запчастини та експлуатаційні матеріали (далі - Товар), а Відповідач, як Покупець, зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати Товар та оплачувати його (п.1.1. Договору) (а.с.19-23).

За умовами пунктів 1.2. та 1.3. Договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження Товару, загальна кількість, ціна за одиницю Товару, що підлягає поставці за цим Договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на Товар, які є невід'ємною частиною Договору та остаточно узгоджується Сторонами на кожну окрему партію Товару. Загальна сума договору складає суму ціни Товару, вказану в видаткових накладних протягом дії Договору.

Пунктом 2.3. Договору Сторони узгодили, що Товар за домовленістю продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу Товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

Згідно з пунктом 2.4. Договору, ціни Товару вважаються остаточно визначеними Сторонами у видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії Товару.

Поставка Товару здійснюється за погодженням Сторін на умовах, визначених у пункті 2.5. Договору:

1) ЕХW - склад Постачальника (Товар переходить у власність Покупця з моменту його передачі Покупцю на складі постачальника);

2) FCA-франко-перевізник (Товар переходить у власність покупця з моменту передачі Товару Постачальником перевізнику).

Оплата послуг перевізника здійснюється Постачальником за рахунок Покупця.

Розділом 3 Договору Сторони визначили порядок розрахунків. Так, оплата згідно Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. При здійсненні оплати Покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання Договору, по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру (пункт 3.1. Договору). Сторони домовились, що в разі прострочення платежу з боку Покупця постачальник має право припинити подальші відвантаження на його адресу до отримання повної оплати за відвантаженими, але не оплаченими в строк партіями Товару, а також перейти до роботи з Покупцем на умовах 100% попередньої оплати (пункт 3.2. Договору). В залежності від загальної суми щомісячних замовлень Покупця, Постачальник визначає суму товарного кредиту, на яку він може поставити товар на умовах домовленого відтермінування. У разі перевищення суми товарного кредиту та не настання при цьому терміну оплати за відтермінуванням, Покупець має сплатити суму коштів, яка буде дорівнювати сумі перевищення кредиту невідкладно (пункт 3.3. Договору).

За умовами пункту 4.2. Договору Покупець зобов'язаний прийняти Товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з пунктами 2, 3 Договору.

Відповідно до пунктів 5.2., 5.3. Договору в разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу. Керуючись ст.625 ЦК України Сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання боржник, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 відсотків річних від простроченої суми.

Згідно з пунктами 8.2. та 8.4. Сторони домовились, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року з можливістю його пролонгації, оскільки якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії даного Договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, Договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

Договір скріплений підписами уповноважених осіб та печатками обох Сторін.

На виконання умов Договору Позивачем у період з 14 серпня 2018 року по 01 вересня 2018 року за видатковими накладними № 16 від 14.08.2018 , № 78 від 18.08.2018 та №50 від 01.09.2018 Відповідачу був відвантажений Товар на загальну суму 56179,20 грн. (з яких: по накладній № 16 на 47 338,74 грн., по накладній № 78 на 15 714,00 грн., по накладній № 50 на 2 236,46 грн.), що підтверджується дослідженими в судовому засіданні накладними.

Останній строк сплати за відвантажений Товар був визначений:

- за Товар, поставлений по видатковій накладній № 16 від 14.08.2018 - до 13.09.2018, що підтверджується змістом самої накладної;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній № 78 від 18.08.2018 - до 12.09.2018, що підтверджується змістом самої накладної;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній № 50 від 01.09.2018 - до 11.09.2018, що підтверджується змістом самої накладної.

В рахунок оплати отриманого Товару Відповідачем було сплачено Позивачу суму коштів в розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками ПАТ «Кредит Агріколь» від 26.09.2018 № ПД 1429 на суму 20 00,00 грн. та від 22.10.2018 № ПД 1466 на суму 20 000,00 грн., дослідженими в судовому засіданні.

Факт сплати Відповідачем коштів Суд оцінює як доказ того, що Договір є реальним, відповідав волевиявленню сторін і ними виконувався.

Зобов'язання у відповідності з ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів здійснення оплати повної вартості отриманого товару відповідно до умов вищевказаних договорів, Відповідач суду не надав.

Відповідно до положень пункту 5.1. Договору Сторони несуть матеріальну відповідальність за порушення умов даного Договору.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що в разі прострочення платежу за поставлений Товар більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день прострочення платежу.

Ст.253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України закріплено, що нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені, за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Ст.255 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

За неналежне виконання Відповідачем зобов'язань по грошовим розрахунках по Договору, Позивачем обґрунтовано нараховано господарські санкції.

Сума пені за порушення строку виконання зобов'язання за Договором становить 2 117,30 грн., яка не оспорюється Відповідачем.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі прострочення виконання зобов'язання боржник, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, зокрема, штраф у розмірі 12% річних від простроченої суми.

Сума 12% річних від простроченої суми за порушення Відповідачем грошового зобов'язання за Договором становить 686,92 грн.

В силу статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За правилами статті 232 ГК України відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Договором від 01 березня 2018 року за № 13386-09/2018, укладеного між Позивачем та Відповідачем, не передбачено розміру процентів за користування товарним кредитом (кредитними коштами) і порядок їх виплати.

Оскільки Договором розміру процентів за користування товарним кредитом (кредитними коштами) не встановлено, то Позивач здійснює нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами із застосуванням аналогії закону, передбаченої частиною першою статті 8 ЦК України, на підставі приписів частини першої статті 1048 ЦК України, яка регулює подібні правовідносини.

За змістом статті 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір процентів повинен бути визначений на рівні облікової ставки Національного банку України за кожний місяць користування товарним кредитом.

Сума процентів за користування коштами становить 703,39 грн. (облікова ставка Національного банку України за період з 07.09.2018 по 24.10.2017 - 18,0%).

Відтак, суд приходить до висновку, що розрахунок господарських санкцій, наданий позивачем є обґрунтованим, і підлягає до задоволення.

Позивач в порядку вимог ст.124 ГПК України просив суд покласти судові витрати на Відповідача, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8800 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення і з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 25 389,20 грн. боргу, 2117,30 грн. пені, 686,92 грн. 12% річних від простроченої суми та 703,39 грн. процентів за користування коштами за неналежне виконання грошових зобов'язань по договору поставки від 29.01.2018 № 12652-25/2018.

Витрати Позивача по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.129, 202, 232, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути 25 389,20 грн. боргу; 2117,30 грн. пені; 686,92 грн. 12% річних; 703,39 грн. процентів за користування коштами та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-ВВ" (18007, м. Черкаси, вул. Хоменка, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистрибюшн Карго Партс" (02222, м. Київ, вул. Закревського, 16, ).

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному ГПК України з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 04.01.2019

Суддя В.В.Єфіменко