ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 Справа № 917/1217/18

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домен-Друк", вул.Привокзальна, буд.8, м.Новоявірськ, Яворівський район, Львівська область,81054

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул.Героїв Майдану, 82, офіс.204, м.Гадяч, Полтавська область,37300

про стягнення 100 659,49грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1

Обставини справи:

03.10.2018р. до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Домен-Друк" (вхід. №1434/18 від 03.10.2018р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про стягнення 100 659,49грн.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Домен-Друк" залишено без руху та надано позивачу строк не більше 10 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

22.10.2018 року через канцелярію господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.10.2018р. порушено провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 22.11.2018р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №2111 від 21.11.2018р. (вхід. №10901 від 21.11.2018р.) проти позову заперечує та просить застосувати строки позовної давності до нарахованої позивачем пені на суму 31233,16 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домен-Друк» (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» (Покупець, відповідач) був укладений Договір поставки №16- 02/16 (Договір).

Відповідно до п. 1.1. Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передавати у власність Покупцю поліграфічні матеріали (надалі за текстом - ОСОБА_2), а Покупець зобовязується приймати ОСОБА_2 та здійснювати його оплату.

Передача ОСОБА_2 Покупцю здійснюється протягом 14 календарних днів, з моменту отримання від Покупця відповідного замовлення на ОСОБА_2. Замовлення оформлюється на кожну партію ОСОБА_2 та передається Покупцем Постачальнику засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або через представника (кур'єром). Замовлення може бути оформлено на фірмовому бланку Покупця та підписане керівником, чи іншою уповноваженою особою Покупця (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.3.3 Договору оплата ОСОБА_2 здійснюється Покупцем на підставі видаткової накладної, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника впродовж 70 (сімдесяти) календарних днів з дати отримання Покупцем ОСОБА_2 та належним чином оформлених товаро-супровідних документів.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу ОСОБА_2 на загальну суму 258 239,40 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств: № 284 від 01.06.16 на суму 34 784,00 грн., № 293 від 03.06.16 на суму 62 328,00 грн., № 301 від 07.06.16 на суму 123 798,40 грн., № 426 від 16.08.16 на суму 10 528,80 грн., № 488 від 06.09.16 на суму 26 836,20 грн.

На момент подання позову відповідачем було сплачено поставлений позивачем товар частково, а саме: у сумі 201150,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (платіжними дорученнями): від 23.06.16 в розмірі 50 000,00 грн., від 05.07.16 в розмірі 50 000,00 грн., 08.08.16 в розмірі 20 000,00 грн.; від 18.08.16 в розмірі 9 150,00 грн., від 26.08.16 в розмірі 35 000,00 грн.; від 31.08.16 в розмірі 37 000,00 грн.

Таким чином, у відповідача існує заборгованість у розмірі 57089,40грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 12336,93грн. - інфляційні втрати та 31233,16грн. - пені.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, на виконання умов укладеного між сторонами договору поставив відповідачу вказаний ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань оплату отриманого товару не здійснив.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався 23.08.2017 до відповідача, а саме направ відповідач лист-вимогу, в якій вимагав від відповідача оплати боргу у розмірі 57089,40грн. за поставлений ОСОБА_2. Проте відповідач відповіді на лист не надав, грошові кошти не оплатив.

Згідно з ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В порушення своїх зобов'язань за договором заборгованість за отриманий товар в сумі 57089,40грн. відповідачем не сплачена.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення 57089,40грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 12336,93грн. - збитки від інфляції за період листопад 2016 - червень 2018.

Здійснивши перерахунок за допомогою калькулятору "ЛІГА: ОСОБА_3 9.1.3", заявлені до стягнення 12336,93грн. - збитків від інфляції є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування позивачем пені у розмірі 31233,16грн. за період 15.11.2016 по 25.09.2018 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Пункт 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначає, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.3 Договору встановлено , що за прострочення в оплаті ОСОБА_2 Постачальник має право вимагати від Покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, а саме, строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач у справі припустився прострочення зобов'язання в частині своєчасної сплати вартості послуг, позивач мав достатні правові підстави для нарахування пені, передбаченої договором.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом з тим, ст. 258 ЦК України визначено окремі види вимог, щодо яких застосовується спеціальний строк позовної давності, згідно з пунктом 1 частини другої якої до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що з вимогами про стягнення з відповідача пені, позивач звернувся до суду після закінчення перебігу терміну встановленого ст. 258 Цивільного кодексу України.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені приписи законодавства та подану відповідачем заяву про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 31233,16грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс.204, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домен-Друк" (вул. Привокзальна, буд.8, м.Новоявірськ, Яворівський район, Львівська область, 81054, ) - 57089,40 грн. - суму основного боргу, 12336,93грн.- інфляційні нарахування, 1762,00грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 06.03.2019

Суддя Паламарчук В.В.