УХВАЛА

м. Київ

20.12.2018Справа № 910/7782/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за учасю секретаря судового засідання Радецької Ю.О., розглянувши заяву Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" про розстрочення виконання рішення суду від 12.10.2018 у справі № 910/7782/18

За позовомЗаступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора Генеральної прокуратури України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
доДержавного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод"
простягнення 4 619 380,96 грн. штрафних санкцій

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від прокуратури: Красільнік П.П. за пос.

від відповідача: Поросолова Л.М. за дов.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор Генеральної прокуратури України в інтересах Міністерства оборони України звернувся до суду із позовною заявою № 10/2/3-22715-18 від 30.05.2018 до Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" про стягнення 4 619 380,96 грн. штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2018 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції у сумі 461 938,10 грн.

26.11.2018 на виконання рішення суду були видані накази.

06.12.2018 до суду надійшла заява Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" про розстрочення виконання рішення суду від 12.10.2018 у справі № 910/7782/18 строком на 12 місяців зі сплатою щомісячного платежу у визначеному порядку та розмірі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ, вказану заяву передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 10.12.2018 суддею Ярмак О.М. справу № 910/7782/18 прийнято до провадження для розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду, розгляд заяви призначено на 20.12.2018.

У судовому засіданні 20.12.2018 представник заявника (боржника) вимоги заявипідтримав, представник прокуратури надав письмові пояснення на скаргу, в якій просить відмовити у розстроченні виконання рішення у даній справі.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників заявника та прокуратури, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутнісь підстав для задоволення заяви Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" про розстрочення виконання рішення суду від 12.10.2018 у справі № 910/7782/18, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Заслухавши в ході судового засідання пояснення представника заявника по суті заяви про розстрочку виконання рішення, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд не вбачає підстав для вчинення необхідної боржнику процесуальної дії та відмовляє у розстрочці, оскільки всупереч ст. 74, 76 ГПК України, заявник не довів належними та достатніми доказами факту існування виняткових конкретних обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість такої розстрочки.

Так, описані боржником у заяві обставини щодо запровадження ліквідації у банку, в якому були відкриті рахунки боржника, на яких облікувалась значна сума коштів, а також наявність виконавчих проваджень по інших судових актах, за якими заявник є також боржником не є доказами на підтвердження підстав для розстрочення рішення суду.

Суд бере до уваги поданий боржником фінансовий звіт (баланс) станом на 30.09.2018, відомості якого свідчать про наявність активів підприємства.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки/відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки/відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Прокурор у письмових поясненнях на заяву боржника про розстрочення виконання рішення зазначив, що при винесенні рішення суду від 12.10.2018 у справі № 910/7782/18 позовні вимоги прокурора були задоволені частково, і судом взято до уваги складне фінансове становище боржника - Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" та зменшено розмір штрафних санкцій в 10 разів з 4,6 млн.грн. до 461 тис. грн., що вже свідчить про врахування судом матеріального інтересу державного підприємства та його фінансовий стан. Зауважує, що скрутне фінансове становище у даному випадку стосується не лише боржника, а й позивача у справі - Міністерства оборони України, тому розстрочення виконання рішення буде мати негативні наслідки для останнього, також вказує, що наказ суду по даній справі до виконання не пред'являвся.

За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, суд дійшов висновку про відстність підстав для задоволення заяви Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" про розстрочення виконання рішення суду від 12.10.2018 у справі № 910/7782/18, враховуючи майновий стан та баланс інтересів обох сторін.

Керуючись ст.ст. 232-234, 331 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" про розстрочення виконання рішення суду від 12.10.2018 у справі № 910/7782/18 відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному розділом IV ГПК України.

Дата підписання ухвали 26.12.2018.

Суддя О.М.Ярмак