ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Справа № 906/507/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.10.2018 р. у справі №906/507/17 (суддя Давидюк В.К., повний текст ухвали складено 17.10.2018 р.)

за скаргою публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на дії органу ДВС у справі №906/507/17

за позовом Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малинської районної ради (м. Малин, Житомирська область)

до відповідачів: 1) Відділу освіти Малинської районної державної адміністрації (м. Малин, Житомирська область); 2) публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" (м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Слобідської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Малинського району (с.Слобідка, Малинський район)

про визнання недійсним договору оренди від 05.12.2007р. №69/1/07, зобов'язати звільнити та повернути приміщення загальною площею 30,7 кв.м.

за участю представників сторін:

прокурор - Ващишина І.В., служб. посвідчення № 050779 від 07.09.2018р.

позивача - не з'явився;

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Житомирської області із скаргою, в якій просить суд визнати незаконними дій державного виконавця Малинського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору від 14.09.2018 р. у виконавчому провадженні №57208255 та визнати їх недійсними.

Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник посилається на те, що державним виконавцем незаконно вказано в оскаржуваних постановах та визнано боржником ОСОБА_1 філію ПАТ "Укртелеком", яка не є юридичною особою та не може бути стороною виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018 р. прийнято до розгляду скаргу заявника в частині визнання незаконними дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 р. та визнання даної постанови недійсною; відмовлено заявнику у прийняті до розгляду скарги щодо оскарження дій державного виконавця при винесенні постанови від 14.09.2018 р. про стягнення виконавчого збору та визнання її недійсною.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.10.2018 р. закрито провадження з розгляду скарги заявника про визнання незаконними дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 р. та визнання її недійсною.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 р., тому відсутні підстави для її скасування у зв'язку з усуненням тих обставин, на які посилався боржник, звертаючись до суду з даною скаргою. Відтак, суд першої інстанції, посилаючись на п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України дійшов висновку про закриття провадження по скарзі у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задоволити вимоги скарги.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що вказавши в постановах адресу боржника, що є адресою та ідентифікаційним кодом ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком", державним виконавцем незаконно визнано боржником саме філію ПАТ "Укртелеком", яка не була стороною у даній справі, не є юридичною особою, а тому не може бути стороною у виконавчому провадженні.

Скаржник звертає увагу суду, що вже під час розгляду даної скарги (16.10.2018р.) державним виконавцем внесено виправлення до оспорюваної постанови щодо назви, адреси та ідентифікаційного коду боржника, про що винесена постанова про виправлення помилки в процесуальному документі.

Натомість, в розумінні апелянта, судом першої інстанції було неправильно застосовано п. 7 розділу II Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. № 2432/5 щодо внесення змін, а саме: видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок чи доповнення реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, про що виноситься відповідна постанова.

Крім того, апелянт зазначає,що державним виконавцем у Постанові про відкриття виконавчого провадження не було зазначено органу , до якого боржник має право подати скаргу ,тоб-то, на думку апелянта , державним виконавцем проігнорована норма Закону щодо роз"яснення прав учасникам виконавчого провадження.

Таким чином, скаржник вважає, що дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження є неправомірними, незважаючи на винесення постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, тому вони мають бути визнані незаконними, а постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018р. - недійсною.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд скарги призначено на 20.12.2018р. о 15:30 год.

Малинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області надіслав до суду клопотання (вх. №8236/18 від 06.12.2018 р.), в якому просить суд розглядати скаргу без участі його представника. Також, відділом ДВС надіслано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №8237/18 від 06.12.2018 р.), в якому він просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та зазначає, що державним виконавцем внесено виправлення до оскаржуваної постанови, тому підстав для її скасування немає, а боржник, таким чином, затягує виконання рішення суду.

Коростишівська місцева прокуратура надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №8335/18 від 07.12.2018 р., вх. №8598/18 від 10.12.2018 р.), в якому вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, які направлені на затягування виконання рішення суду. Прокурор вказує, що державний виконавець діяв у відповідності до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", п. 7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. № 2432/5.

Прокурор в судовому засіданні 20.12.2018р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягувач, відповідач-1, боржник, відділ ДВС та третя особа не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 20.12.2018р., хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши пояснення прокурора, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.08.2017р., яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р. у справі №906/507/17 було задоволено позов Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малинської районної ради до Відділу освіти Малинської районної державної адміністрації та публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" про визнання недійсним договору оренди від 05.12.2007 №69/1/07 та зобов'язано звільнити та повернути приміщення загальною площею 30,7 кв.м., здійснено розподіл судового збору.

23.10.2017р. на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 17.08.2017р. видано судові накази №906/507/17.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.03.2018р. було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.08.2017р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі № 906/507/17.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. було поновлено Відділу освіти Малинської районної державної адміністрації пропущений строк для пред'явлення наказу Господарського суду Житомирської області №906/507/17 від 23.10.2017р. до виконання та видано дублікат наказу Господарського суду Житомирської області №906/507/17 від 23.10.2017р.

14.09.2018 р. постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження №57208255 за наказом Господарського суду Житомирської області №906/507/18 від 16.08.2018р. про звільнення ПАТ "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" нежитлового приміщення загальною площею 30,7 кв.м, вартістю 11232,79 грн., розташоване в приміщенні Слобідської ЗОШ І-ІІ ступенів за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Слобідка, вул. Центральна, 58-а та повернення Відділу освіти Малинської районної державної адміністрації (а.с. 121 у т.2).

Так, вказаною постановою визначено боржником ПАТ "Укртелеком" в особі філії ПАТ "Укртелеком" (Житомирська обл., м. Житомир, вул. Київська, 20; ).

03.10.2018 р. публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося до суду першої інстанції із скаргою, в якій просить суд визнати незаконними дій державного виконавця Малинського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору від 14.09.2018 р. у виконавчому провадженні №57208255 та визнати їх недійсними.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018 р. заявнику було відмовлено у прийняті до розгляду скарги щодо оскарження дій державного виконавця при винесенні постанови від 14.09.2018 у ВП №57208255 про стягнення виконавчого збору та визнання її недійсною.

16.10.2018р. постановою державного виконавця про виправлення помилки у процесуальному документі, внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2018 р. та виправлено відомості про боржника на ПАТ Укртелеком", , адреса: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

В свою чергу, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.10.2018 р. закрито провадження з розгляду скарги ПАТ "Укртелеком" про визнання незаконними дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018р. та визнання її недійсною.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 339, ч. 2 ст. 342 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За положеннями ст. 129 Конституції України та ст. ст. 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, унормовано Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п. 11 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів судові накази.

Статтею 4 даного Закону передбачені вимоги до виконавчого документа.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як встановлено апеляційним судом, 14.09.2018 р. державним виконавцем Малинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/507/17 та визначено боржником ПАТ "Укртелеком" в особі філії ПАТ "Укртелеком" (Житомирська обл., м. Житомир, вул. Київська, 20; ).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження та визнано боржником відокремлений підрозділ юридичної особи - ПАТ "Укртелеком" в особі філії ПАТ "Укртелеком", яка в силу вимог чинного законодавства не може вважатись боржником у виконавчому провадженні.

Разом з тим,в наказі Господарського суду Житомирської області №906/507/17 зазначено: публічному акціонерному товариству "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. ОСОБА_2, 18, ) в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" (10014, м. Житомир, вул.Київська, 20, ) звільнити нежитлове приміщення загальною площею 30,7 кв.м, вартістю 11232,79 грн., розташоване в приміщенні Слобідської ЗОШ І-ІІ ступенів за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Слобідка, вул. Центральна, 58-а та повернути Відділу освіти Малинської районної державної адміністрації (11601, Житомирська обл., м. Малин, пл. Соборна,6 а ).

Боржником за наказом є: публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. ОСОБА_2, 18, ) в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" (10014, м. Житомир, вул. Київська, 20, ).

Як встановлено апеляційним господарським судом, державним виконавцем 16.10.2018 р. внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018р., змінивши назву, адресу та ідентифікаційний код боржника ПАТ "Укртелеком", про що винесена відповідна постанова.

Отже, станом на час розгляду скарги в суді першої інстанції підстава, що слугувала зверненню стягувача до суду зі скаргою перестала існувати, оскільки державним виконавцем було здійснено відповідні виправлення у виконавчому провадженні.

Суд апеляційної інстанції вказує, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення передбачено, що під час реєстрації виконавчого документа відповідальна особа (приватний виконавець або його помічник) зобов`язана(ий) внести до Системи такі відомості, в тому числі, повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника; адресу боржника, зазначену у виконавчому документі або заяві про примусове виконання рішення.

При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок чи доповнення реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, про що виноситься відповідна постанова.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що державному виконавцю надано право вносити виправлення у виконавчому провадженні, що узгоджується з приписами ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що здійснивши виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018р., державний виконавець діяв відповідно та в межах наданих йому законом повноважень.

Отже, з огляду на наявність правових підстав для відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/507/17, постанова державного виконавця від 14.09.2018 р., що винесена з посиланням на статті 3, 4, 24-27 Закону України "Про виконавче провадження", є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Разом з тим, заявником скарги не доведено суду належними та допустимими доказами, що винесення державним виконавцем постанови від 14.09.2018р., враховуючи здійсненні державним виконавцем виправлення, якимось чином порушує його права та охоронювані законом інтереси, а задоволення скарги зможе поновити (захистити) його право.

Судом апеляційної інстанції приймається до уваги те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997р.).

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" ( Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003р.).

У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) ЄСПЛ наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов'язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає вимоги заявника такими, що спрямовані на затягування виконання рішення суду та порушення прав та охоронюваних законом інтересів стягувача.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Отже, враховуючи те, що підстава, що слугувала зверненню стягувача до суду зі скаргою перестала існувати, оскільки державним виконавцем було здійснено відповідні виправлення у виконавчому провадженні, суд першої інстанції правомірно закрив провадження за даною скаргою у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Крім того ,суд апеляційної інстанції зазначає, що не вказання державним виконавцем у Постанові про відкриття виконавчого провадження органу , до якого боржник має право подати скаргу , не є підставою для її скасування , оскільки в постанові від 14 вересня 2018 року державний виконавець відсилає до Закону ,який роз"яснює,як має бути оскаржена дана постанова ( В даному випадку до Закону " Про виконавче провадження ").

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, тому відсутні підстави для її скасування за наведених у апеляційній скарзі мотивів.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.10.2018 р. у справі №906/507/17 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.