ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2308/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро», с. Коржі Баришівського району,

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради, с. Коржі Баришівського району,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1) Акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк», м. Київ,

2) Відкрите акціонерне товариство «Коржівське», с. Коржі Баришівського району,

про припинення права власності та визнання права власності

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 11.10.2018;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач публічне акціонерне товариство «УІФК-Агро», с. Коржі Баришівського району (далі по тексту - ПАТ «УІФК-Агро») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 19.10.2018 до відповідача ОСОБА_1 сільської ради, с. Коржі Баришівського району в якому просить суд:

- припинити право власності ТОВ «Корпорація Термінал» на частку розміром 75/100 в комплексі будівель та споруд загальною площею 365,5 кв.м., розташованому за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що складається з: каналізаційно-насосної станції площею 67,7 кв.м., трансформаторної підстанції площею 39,2 кв.м., хлораторної площею 16,6 кв.м., адміністративного приміщення-лабораторії площею 74,9 кв.м., повітряної станції площею 99 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 50,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 18,1 кв.м., відстійника-накопичувача, відстійника-накопичувача, резервуара активного мулу, пруда-накопичувача, пруда-накопичувача;

- визнати право власності публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро» на частку розміром 75/100 в комплексі будівель та споруд загальною площею 365,5 кв.м., розташованому за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що складається з: каналізаційно-насосної станції площею 67,7 кв.м., трансформаторної підстанції площею 39,2 кв.м., хлораторної площею 16,6 кв.м., адміністративного приміщення-лабораторії площею 74,9 кв.м., повітряної станції площею 99 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 50,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 18,1 кв.м., відстійника-накопичувача, відстійника-накопичувача, резервуара активного мулу, пруда-накопичувача, пруда-накопичувача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 10.03.2010 на комплекс будівель і споруд за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, 40/10 та технічного паспорта №504/3 від 29.01.2010 ВАТ «УІФК-Агро» є власником 25/100 частки комплексу будівель і споруд. Власником 75/100 частки вказаного комплексу є ТОВ «Корпорація Термінал». ОСОБА_3 даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа ТОВ «Корпорація Термінал» припинена 26.12.2012 за рішенням суду. Так, позивач вказує, що склалась ситуація, за якої співвласника обєкту нерухомості ліквідовано, однак долю його частки в праві власності на вказаний обєкт нерухомості не визначено, у звязку з чим просить суд припинити право власності ТОВ «Корпорація Термінал» на 75/100 частки комплексу будівель та споруд на підставі ст. 365 ЦК України та ч.1 ст. 346 ЦК України та визнати право власності на означену частку за позивачем як співвласником, який фактично використовує обєкт та несе всі витрати по його утриманню.

Крім того, позивач вказує, що у звязку з тим, що співвласника спільного майна ліквідовано, через що є неможливим предявлення позову до нього, та правонаступників у вказаної юридичної особи немає, найбільш доцільним, на думку позивача, вбачається предявлення даної позовної заяви до органу місцевого самоврядування, на території якого розташовані спірні обєкти нерухомості, а саме ОСОБА_1 сільської ради, до повноважень якої відноситься, в тому числі, і проведення відповідної державної реєстрації прав на майно.

Ухвалою суду від 26.10.2018 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2308/18, ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено: 1) Акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк» (далі АТ «Перший інвестиційний банк»); 2) Відкрите акціонерне товариство «Коржівське» (далі ВАТ «Коржівське»). Підготовче засідання у справі №911/2308/18 призначено на 19.11.2018.

19.11.2018 від публічне акціонерне товариство «УІФК-Агро» до господарського суду Київської області надійшли пояснення, в яких позивач звертає увагу суду на наступне. Інформаційною довідкою, долученою до матеріалів даної справи, встановлено наявність записів в Реєстрі прав власності про право власності ТОВ «Корпорація Термінал» на відповідну частку в оспорюваному майні, аналогічна інформація підтверджується і відповідним обліком ОСОБА_1 сільської ради. Тобто, на момент звернення до суду із позовною заявою держава та територіальна громада і надалі визнає право власності на частку у спільному майні за ліквідованою юридичною особою, та не визнає право власності на вказану частку за ПАТ «УІФК-Агро», яке змушене одноосібно здійснювати утримання і обслуговування даного нерухомого майна та отримує доходи від здійснення підприємницької діяльності в ньому, тобто володіє і користується ним, але позбавлене можливості розпорядження часткою, що і досі належить ліквідованій юридичній особі.

Також позивач обґрунтував свою позицію щодо належності даної справи до юрисдикції господарського суду. Позивач зазначає, що в даному випадку відсутній будь-який публічно-правовий спір, із передбачених ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, проте існує спір про право на майно, передбачений п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України, а саме справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. А відповідно до п.13 ст.20 ГПК України і вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. З огляду на наведене, позивач вказує, що даний спір підлягає розгляду судом господарської юрисдикції.

Також, 19.11.2018 від публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро» до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками.

Ухвалою суду від 19.11.2018 підготовче судове засідання відкладено на 03.12.2018.

19.11.2018 (після судового засідання) від ОСОБА_1 сільської ради до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро».

30.11.2018 від акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення, в яких третя особа 1 повідомляє, що у звязку з повним виконанням зобовязань за кредитними угодами, припинили свою дію іпотечні договори, які були укладені в якості забезпечення їх виконання та предметом іпотеки за яким виступало нерухоме майно: будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. №40/1, буд. №40/10, №40/9. Вказує, що на час подання публічним акціонерним товариством «УІФК-Агро» даного позову, вище вказане майно не перебуває в іпотеці, у власності та у користуванні акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк».

Ухвалою суду від 03.12.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2018.

12.12.2018 від публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро» до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками та письмові пояснення щодо обґрунтування позовної вимоги про визнання права власності, в яких позивач зазначає, що чинним законодавством не передбачено автоматичного припинення спільної часткової власності у разі припинення юридичної особи однієї із співвласників майна, відповідна інформація автоматично не вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також відсутні підстави для проведення державної реєстрації права власності на частку у спільному майні за діючою юридичною особою фактичним власником нерухомого майна, що порушує права єдиного володільця нерухомого майна. Позивач зазначає, що без задоволення судом позовної вимоги про визнання права власності на відповідну частку за іншим співвласником, фактично неможливо провести державну реєстрацію права власності на весь обєкт нерухомого майна за одноосібним власником.

В судове засідання 17.12.2018 зявився представник позивача. Відповідач та треті особи своїх представників в судове засідання 17.12.2018 не скерували, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро» до ОСОБА_1 сільської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», відкритого акціонерного товариства «Коржівське» про припинення права власності та визнання права власності, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

зі змісту положень ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України вбачається, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приписами ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

ОСОБА_3 Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №140747047 від 09.10.2018 комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою Київська область, Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, 40/10 належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал», частка власності складає 75/100 та відкритому акціонерному товариству «УІФК-Агро» частка власності складає 25/100.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. (ч.5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ст. 356 ЦК України)

З наведеного, судом встановлено, що вищевказаний обєкт нерухомого майна перебуває у спільній частковій власності позивача ПАТ"УІФК-АГРО" (25/100) та ТОВ «Корпорація Термінал» (75/100).

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 16.10.2018 № товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал» (код 32886497) є припиненим з 26.12.2012 за судовим рішенням у справі №Б14/347-07/2/11 від 12.12.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2012 у справі №Б14/347-07/2/11 затверджено звіт ліквідатора ОСОБА_4 та ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал». Ліквідовано товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал» як юридичну особу у звязку з банкрутством. Зобовязано ліквідатора повідомити державний орган з питань банкрутства про завершення ліквідаційної процедури. Державному реєстратору за місцезнаходженням банкрута вказано внести запис до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал». Провадження у справі №Б14/347-07/2/11 припинено.

В ухвалі від 12.12.2012 у справі №Б14/347-07/2/11 судом вказано, що: ОСОБА_1 сільська рада 11.11.2011 №243/02.2-22 відмовила у видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки згідно даних сільської ради у власності ТОВ «Корпорація Термінал» відсутній у власності комплекс. В звязку з тим, що не виявлено майнових активів, які підлягають включенню до ліквідаційної маси, ліквідатор склала ліквідаційний баланс, який 28.11.2012 надала господарському суду на затвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

ОСОБА_3 з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою «Совтрансавто-Холдинг» проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що частку 75/100 в праві власності на комплекс, зареєстрований під №40/10 по вул. Промисловій в с. Коржі Баришівського району Київської області, належну ТОВ «Корпорація Термінал», так і не було передано до ОСОБА_1 сільської ради, відтак вказана частка на праві часткової спільної власності належить юридичній особі, яка припинена.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі: припинення юридичної особи чи смерті власника.

ТОВ «Корпорація Термінал» припинено 26.12.2012, на підставі чого в силу ч.1 ст. 365 ЦК України, припинилося і право власності ТОВ «Корпорація Термінал» на частку розміром 75/100 в комплексі будівель та споруд, розташованому за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що є підставою для визнання припиненим права власності на частку (75/100) ТОВ «Корпорація Термінал» у праві власності на зазначений комплекс будівель і споруд.

Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд зазначає, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї, за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. (аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-68цс14 та Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №490/5550/15-ц у постанові від 27.06.2018.)

Щодо п.1 ч.1 ст. 365 ЦК України (частка є незначною і не може бути виділена в натурі), суд зазначає, що згідно свідоцтва про право власності від 10.03.2010 та технічного паспорта на комплекс будівель та споруд №504/3 вказаний обєкт нерухомості складається з каналізаційно-насосної станції, трансформаторної підстанції, хлораторної, адміністративного приміщення-лабораторії, повітряної станції, каналізаційно-насосних станцій, відстійників накопичувачів, резервуару активного мулу та прудів-накопичувачів, що з огляду на функціональне призначення вказаних споруд свідчить про те, що їх виділ в натурі без втрати відповідного функціонального призначення не вбачається за можливе, адже виділ будь-якого з вказаних елементів призведе до втрати функціонального призначення всього комплексу.

Щодо п.2 ч.1 ст. 365 ЦК України (річ є неподільною), варто зазначити, що відповідно до положень ч.2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Так, як вже зазначалось вище, здійснити поділ вказаного майна без втрати його функціонального призначення не вбачається за можливе з огляду на технічну характеристику таких приміщень.

Щодо п.3 ч.1 ст. 365 ЦК України (спільне володіння і користування майном є неможливе), суд зазначає, що спільне користування і володіння є неможливим, оскільки другий співвласник ТОВ «Корпорація Термінал» є припинений з 26.12.2012. ПАТ «УІФК-Агро» одноосібно володіє і користується майном з часу припинення юридичної особи співвласника, несе всі витрати на утримання нерухомого майна, на доказ чого позивачем долучено до матеріалів справи відповідні копії платіжних документів. Доходи від використання відповідної нерухомості також отримує виключно ПАТ «УІФК-Агро». Доказів протилежного суду не надано.

При вирішенні спору по суті в межах даної справи, господарський суд також вважає за необхідне звернутись до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.07.2014 по справі №6-68цс14: відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України, зокрема пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною; саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Щодо п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України (не завдасть істотної шкоди інтересам співвласникам та членам його сімї ) суд зазначає, що з огляду на те, що співвласник майна є припиненим, припинення його власності на частку в праві на спільне майно обєктивно не може завдати йому будь-якої шкоди. Також, судом встановлено, що у товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал» відсутні правонаступники, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що наявні всі підстави передбачені ч.1 ст. 365 ЦК України, необхідні для припинення частки співвласника на вимогу іншого з співвласників.

Відтак, вимога про припинення права власності ТОВ «Корпорація Термінал» на частку розміром 75/100 в праві на комплекс будівель та споруд загальною площею 365,5 кв.м., розташований за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що складається з: каналізаційно-насосної станції площею 67,7 кв.м., трансформаторної підстанції площею 39,2 кв.м., хлораторної площею 16,6 кв.м., адміністративного приміщення-лабораторії площею 74,9 кв.м., повітряної станції площею 99 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 50,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 18,1 кв.м., відстійника-накопичувача, відстійника-накопичувача, резервуара активного мулу, пруда-накопичувача, пруда-накопичувача підлягає задоволенню повністю.

Щодо вимоги про визнання права власності за ТОВ «УІФК-Агро» на означену вище частину (75/100) комплексу будівель та споруд, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі №6-68цс14).

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем.

Судом встановлено, що ПАТ «УІФК-Агро» 27.11.2018 внесло на депозитний рахунок господарського суду Київської області 374 577,00 грн. вартість спірної частки нерухомого майна, що підтверджується залученим до матеріалів справи платіжним дорученням №866 від 27.11.2018.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги приписи ст. 365 Цивільного кодексу України, якими, зокрема, передбачено обовязок співвласника перерахувати на депозитний рахунок суду вартість такого майна, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на частку у спільному майні, а саме на 75/100 частин в комплексі будівель та споруд загальною площею 365,5 кв.м., розташованому за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що складається з: каналізаційно-насосної станції площею 67,7 кв.м., трансформаторної підстанції площею 39,2 кв.м., хлораторної площею 16,6 кв.м., адміністративного приміщення-лабораторії площею 74,9 кв.м., повітряної станції площею 99 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 50,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції площею 18,1 кв.м., відстійника-накопичувача, відстійника-накопичувача, резервуара активного мулу, пруда-накопичувача, пруда-накопичувача.

Позивач не заявляє вимог про відшкодування судових витрат та не наполягає на їх відшкодуванні з відповідача, відповідно суд вказані витрати з відповідача не стягує.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро» задовольнити повністю.

2. Припинити право власності ТОВ «Корпорація Термінал» (код 32886497) на частку 75/100 в праві на комплекс будівель та споруд загальною площею 365,5 кв.м., розташований за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що складається з: каналізаційно-насосної станції (1) площею 67,7 кв.м., трансформаторної підстанції (2) площею 39,2 кв.м., хлораторної (3) площею 16,6 кв.м., адміністративного приміщення-лабораторії (4) площею 74,9 кв.м., повітряної станції (5) площею 99,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції (6) площею 50,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції (7) площею 18,1 кв.м., відстійника накопичувача (8), відстійника-накопичувача (9), резервуара активного мулу (10), пруда-накопичувача, пруда-накопичувача (11), пруда-накопичувача (12).

3. Визнати право власності публічного акціонерного товариства «УІФК-Агро» (код 34821667) на частку розміром 75/100 в комплексі будівель та споруд загальною площею 365,5 кв.м., розташованому за адресою Київська обл., Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, буд. 40/10, що складається з: каналізаційно-насосної станції (1) площею 67,7 кв.м., трансформаторної підстанції (2) площею 39,2 кв.м., хлораторної (3) площею 16,6 кв.м., адміністративного приміщення-лабораторії (4) площею 74,9 кв.м., повітряної станції (5) площею 99,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції (6) площею 50,0 кв.м., каналізаційно-насосної станції (7) площею 18,1 кв.м., відстійника накопичувача (8), відстійника-накопичувача (9), резервуара активного мулу (10), пруда-накопичувача, пруда-накопичувача (11), пруда-накопичувача (12).

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 29.12.2018.

Суддя О.В. Конюх