ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа №921/116/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів: Плотніцького Б.Д

ОСОБА_1

Секретар судового засідання Михайлишин С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, вих.№10-12-02837 від 23.07.2018 (вх. ЗАГС № 01-05/566/18 від 19.10.2018)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 (повний текст рішення складено 27.06.2018)

у справі № 921/116/18(суддя Стадник М.С.),

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м. Тернопіль

до: Приватного акціонерного товариства Галіція Дистилері, м. Бучач Бучацького району Тернопільської області

про: спонукання укласти договір

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 представник;

від відповідача ОСОБА_3 адвокат;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 921/116/18 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Мирутенка О.Л., суддів Бойко С.М., Матущака О.І.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 у справі №921/116/18.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 справу №921/116/18 призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.09.2018.

В судовому засіданні 04.09.2018 у справі № 921/116/18 оголошено перерву до 01.10.2018.

Разом з тим, Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Указом Президента України від 28.09.2018 №295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посади суддів Західного апеляційного господарського суду.

В газеті Голос України №185 (6940) від 03.10.2018р., відповідно до вимог статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, опубліковано оголошення голови новоствореного суду про початок роботи Західного апеляційного господарського суду з 03 жовтня 2018 року.

Згідно з ч.6 ст.147 Закону України Про судоустрій та статус суддів у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, повязані зі здійсненням таким судом повноважень, судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Відповідно до частин 5, 7 ст.31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Справа №921/116/18 передана Львівським апеляційним господарським судом до Західного апеляційного господарського суду та автоматизованим розподілом справу №921/116/18 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Кордюк Г.Т., суддів Хабіб М.І. та Плотніцького Б.Д., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.10.2018.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 справу №921/116/18 прийнято до провадження Західного апеляційного господарського суду, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 26.11.2018.

В судовому засіданні 26.11.2018 за згодою представників сторін оголошено перерву до 17.12.2018.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом про спонукання Приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" укласти Договір про надання послуг з оцінки необоротних активів, переданих в оренду та майна, набутого під час оренди за державні кошти цілісного майнового комплексу структурного підрозділу (горілчаного цеху) Державного підприємства "Бучацький мальтозний завод", що перебувають на балансі ПрАТ "Галіція Дистилері" в редакції, запропонованій Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Тернопільській області.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 у справі №921/116/18 (суддя Стадник М.С.) в позові відмовлено.

Приймаючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що, відповідно до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди, оцінка майна проводиться для визначення розміру орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати або перед укладенням договору оренди або перед продовженням договору оренди, що в даному випадку не має місця, оскільки договір оренди №9-ЦМК від 12.12.2001 продовжено терміном на 5 років на тих самих умовах з 13.04.2015 до 13.04.2020 на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 у справі №921/1193/215-г/7, яке набрало законної сили 10.05.2017. Підстав для проведення оцінки майна після продовження договору оренди, під час його виконання, чинне законодавство не передбачає.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що договір оренди продовжено без проведення інвентаризації майна та передавального балансу, які, відповідно до вимог п.5 ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди, передують укладенню договору про проведення незалежної оцінки, а позивачем безпідставно визначено дату оцінки 31.03.2015 з огляду на те, що дата оцінки повинна збігатись із датою проведення інвентаризації обєкта оренди.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 у справі №921/116/18 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, позивач покликається на те, що положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди щодо проведення оцінка майна перед укладенням договору оренди або перед продовженням договору оренди не звільняють орендодавця та орендаря від обовязку проведення оцінки орендованого майна у випадку продовження договору оренди державного майна за рішенням суду.

Крім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зазначив про необгрунтованість визначення позивачем дати оцінки - 31.03.2015 з огляду на те, що термін дії договору оренди закінчився 12.04.2015, а листом від 23.11.2017 №01-12-04241 Фонд державного майна України розяснив, що оцінку та інвентаризацію цілісного майнового комплексу необхідно проводити на останнє число місяця перед продовженням договору оренди.

8 серпня 2018 року до суду від Приватного акціонерного товариства Галіція Дистилері надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 у справі №921/116/18 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.12.2001 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області (далі - Орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Галспирт" (далі - Орендар) укладено Договір оренди № 9 ЦМК цілісного майнового комплексу структурного підрозділу (горілчаного цеху) Бучацького мальтозного заводу (далі Договір).

Відповідно до п.п. 1.1.,1.5. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс структурного підрозділу (горілчаний цех) Бучацького мальтозного заводу (далі - обєкт оренди), склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки, затвердженого наказом регіонального відділення №678 від 12 грудня 2001р., протоколу про результати інвентаризації та розподільчого балансу, складеного станом на 30 листопада і становить 756 675,00 грн. Обєкт оренди використовується Орендарем з метою виробництва та реалізації лікеро-горілчаних виробів та іншої продукції харчової промисловості.

Орендар вступає у строкове платне користування обєктом оренди у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акта приймання - передачі Орендованого майна. Передача обєкта оренди здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеною за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Вартість Орендованого майна, яке Орендар повертає Орендодавцю, визначається на підставі розподільчого балансу обєкта оренди та акта оцінки, складеного за даними інвентаризації на момент припинення дії Договору, звіреного з актом приймання - передачі орендованого майна в оренду. Обєкт оренди вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі майна (п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Договору).

Орендна плата визначена на підставі ОСОБА_1 розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (листопад 2001 року) 5 268,98 грн. Орендна плата перераховується: до державного бюджету щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї з сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших, випадках, передбачених чинним законодавством України (п.п. 3.1, 3.3, 3.4 Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору амортизаційні відрахування на орендоване майно залишаються в розпорядженні Орендаря і використовуються для відновлення основних фондів.

Договір діє з 12.12.2001 до 12.12.2006 строком на 5 років. Зміни і доповнення, або розірвання Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни і доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій стороні. У разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну Договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору, він вважається продовженим на той самий термін і на умовах, які були передбачені Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження Договору. Дія Договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який було його укладено (п.п. 10.1, 10.3, 10.6, 10.7 Договору).

Факт передачі Орендарю майна цілісного майнового комплексу структурного підрозділу (горілчаного цеху) Бучацького мальтозного заводу підтверджується Актом приймання-передачі від 12.12.2001, підписаним представниками сторін та скріпленим відтисками їх печаток без будь-яких зауважень та заперечень.

В подальшому між сторонами укладено додаткові угоди про внесення змін до Договору оренди №9 ЦМК від 12.12.2001, а саме:

1) Угода №1 від 18.01.2002, якою доповнено Договір оренди розділом 13 "Особливі умови Договору", за яким передбачено обовязок Орендаря своєчасно сплачувати поточні податкові зобовязання;

2) Угода №2 від 06.02.2004, якою змінено Розділ 11 "Платіжні та поштові реквізити сторін";

3) Угода №3 від 23.03.2004, якою доповнено Розділ 1 "Предмет договору" пунктами 1.6 та 1.7 в частині місця зберігання оптових партій алкогольних напоїв та коньячних спиртів;

4) Угода №4 від 08.04.2004, якою доповнено Розділ 4 "Використання амортизаційних відрахувань" пунктом 4.3 у такій редакції: "Амортизаційні відрахування накопичуються Орендарем на відповідному субрахунку Рахунку 42 "Додатковий капітал" з обовязковим їх використанням на реновацію і капітальний ремонт орендованого майна";

5) Угода №5 від 12.01.2007, якою термін дії договору продовжено з 13.12.2006 до 12.02.2007 до прийняття Міністерством аграрної політики України (органом, уповноваженим управляти даним майном) відповідного рішення щодо погодження умов поновлення чи припинення терміну дії договору;

6) Угода №6 від 21.01.2007, якою: внесено зміни щодо розміру орендної плати (така становить 9 962,89 грн.) та порядку використання амортизаційних відрахувань; погоджено строк дії договору оренди з 21.01.2007 до 12.12.2009 включно та порядок поновлення терміну дії договору на новий строк; погоджено умови припинення договору оренди, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено, невиконання Орендарем п. 3.7 та п. 4.3 Договору;

7) Угода №7 від 12.01.2010, якою продовжено термін дії Договору з 13.12.2009 до 12.02.2010 до прийняття Міністерством (органом уповноваженим управляти даним майном, переданим в оренду) рішення щодо визначення терміну продовження дії Договору оренди;

8) Угода №8 від 11.03.2010, якою продовжено терміну дії Договору з 13.02.2010 до 12.04.2010 до вирішення питання стосовно визначення терміну продовження дії Договору;

9) Угода №9 від 22.07.2011, якою змінено назву Орендаря на Приватне акціонерне товариство "Галіція Дистилері" та продовжено термін дії Договору оренди з 13.04.2010 до 12.04.2015 (на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 28.10.2010 у справі №17/22-504);

10) Угода №10 від 24.02.2015, якою внесено зміни в: п. 3.1 Договору, згідно якого орендна плата визначається на підставі ОСОБА_1, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (вересень 2011 року) 43 366,94грн. за перший місяць, за грудень 2011р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (вересень 2011 року) на індекси інфляції за жовтень, листопад, грудень 2011 року; п. 5.14 Договору, згідно якого Орендар зобовязується в місячний термін, з дня підписання даної додаткової угоди, сплатити орендну плату в сумі 9 247,38 грн. без ПДВ за 11 днів вересня 2011 року, 25 220,14 грн. без ПДВ за жовтень 2011 року та 25 245,36 грн. без ПДВ за листопад 2011 року (на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.01.2014 у справі 14/59/5022-941/2012 (18/18/5022-404/2012).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 у справі №921/1193/15-г/7, залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 та Вищого господарського суду України від 12.10.2017 (набрало законної сили 10.05.2017) визнано продовженим Договір оренди №9-ЦМК цілісного майнового комплексу структурного підрозділу (горілчаного цеху) Бучацького мальтозного заводу від 12.12.2001 терміном на п`ять років на тих самих умовах з 13.04.2015 до 13.04.2020.

Супровідним листом №18-06-00264 від 19.01.2018 Орендодавець направив Орендарю для підписання Тристоронній договір №б/н б/д про надання послуг з оцінки необоротних активів - обєкта оренди в трьох примірниках, які підписані Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Субєктом оціночної діяльності - Тернопільським обласним комунальним підприємством "Експерт".

Листом №65 від 09.02.2018 ПрАТ "Галіція дистилері" повідомило Регіональне відділення про відсутність законодавчих підстав для проведення оцінки орендованого майна станом на 31.03.2015, як передбачено проектом тристороннього договору, враховуючи, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 у справі №921/1193/15-г/7, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2017, визнано продовженим Договір оренди № 9 ЦМК від 12.12.2001 терміном на 5 років з 13.04.2015 по 13.04.2020 на тих самих умовах, в тому числі щодо вартості орендованого майна та розміру орендної плати, а найближчу оцінку об'єкта оренди необхідно буде провести перед наступним продовженням дії договору у відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 2 ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди.

Вказана відмова Орендаря слугувала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За загальним правилом під час укладання господарських договорів діє принцип диспозитивності, який передбачає перш за все свободу волевиявлення сторін щодо укладення договорів.

Так, відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору, згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Однак, у випадках, передбачених законом, реалізація абсолютного права на свободу волевиявлення щодо укладення господарського договору може бути обмежена іншим субєктивним правом вимагати укладення такого договору.

Так, згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Порядок укладення, зміни, припинення та виконання договору оренди державного майна регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - ОСОБА_3) .

За змістом ст. 283 ГК України, ст.759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 762 ЦК України, договором або закономможе бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру орендної плати за користування майном.

З урахуванням положень статті 287 ГК України, передача в оренду цілісних майнових комплексів, які належать до державного сектора економіки, або є комунальною власністю, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються законодавством.

Відповідно до ст.10 Закону, однією із істотних умов договору оренди державного та комунального майна є орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону, методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Укладений сторонами договір оренди державного майна в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України (ч. 2 ст. 10 Закону).

За змістом пунктів 3.3, 3.5 Типового договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства (структурного підрозділу підприємства), затвердженого наказом ФДМУ від 23.08.2000р. №1774, орендна плата визначається на підставі ОСОБА_1 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (далі ОСОБА_1 розрахунку орендної плати). Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 21 Закону, розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати також може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до п. 5 ОСОБА_1 розрахунку орендної плати (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011р. №961, набрала чинності 20.09.2011), розмір річної орендної плати за цілісні майнові комплекси державних підприємств (далі ЦМК) визначається за формулою, складовими якої є: Опл - розмір річної орендної плати, грн.; Воз - вартість основних засобів за незалежною оцінкою на час оцінки об'єкта оренди, гривень; Внм - вартість нематеріальних активів за незалежною оцінкою на час оцінки об'єкта оренди, гривень; Сор.ц - орендна ставка за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств, визначена згідно з Додатком 1. Згідно Додатку 1, змінено (збільшено) орендні ставки за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств, зокрема для цілісних майнових комплексів державних підприємств тютюнової промисловості, лікеро-горілчаної та виноробної промисловості, радгоспів заводів, що виробляють виноробну продукцію, встановлено орендну ставку у розмірі 25 відсотків.

Відповідно до ст. 11 Закону, оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та передує укладенню договору оренди.У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди (ч. 2 ст. 11 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 21.04.2011р.,чинний із 24.05.2011).

Відповідно до ст.ст. 3, 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Оцінка майна, що перебуває в державній та комунальній власності, зокрема, цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), що передається в оренду, провадиться відповідно до ОСОБА_1 оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629(у редакції постанови від 14.09.2011р. №961 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995р. №629, від 04 жовтня 1995р. №786" (набрала чинності 20.09.2011р., далі ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди).

Згідно п. 2 ОСОБА_1 оцінки об'єктів оренди, оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.

Отже, чинним законодавством передбачено лише 2 випадки, коли обовязково проводиться оцінка об'єктів оренди: перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Однак, як зазначалось вище, укладений між сторонами Договір оренди № 9 ЦМК від 12.12.2001 продовжений терміном на п`ять років на тих самих умовах з 13.04.2015 до 13.04.2020 на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 у справі №921/1193/15-г/7, яке набрало законної сили 10.05.2017.

Оскільки, на даний момент Договір оренди не укладається та не продовжується, а діє до 13.04.2020, що свідчить про відсутність передбачених законодавством випадків для обовязкового проведення оцінки об'єкта оренди, колегія суддів вважає, що передбачені законодавством підстави для обмеження свободи волевиявлення сторін щодо укладення договору відсутні.

Окрім того, за змістом п. 5 ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди, оцінка цілісного майнового комплексу (далі ЦМК) проводиться після закінчення підготовчого етапу, під час якого:

- проводиться інвентаризація майна на визначену орендодавцем дату оцінки відповідно до Положення про інвентаризацію майна державного підприємства, що приватизується, а також майна державного підприємства, яке передається в оренду (затв. постановою КМУ від 02.03.1993р. №158);

- комісією на підставі поданих матеріалів інвентаризації визначається, зокрема, склад майна, що перебуває в оренді - у разі проведення оцінки з метою продовження (поновлення) договору оренди;

- визначається субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання для проведення незалежної оцінки.

Пунктом 6 ОСОБА_1 оцінки обєктів оренди визначено послідовність проведення оцінки майна ЦМК:

- укладення договору про проведення незалежної оцінки;

- проведення незалежної оцінки;

- рецензування звіту про оцінку майна;

- проведення стандартизованої оцінки ЦМК на підставі даних передавального балансу з урахуванням аудиторського висновку і складання акта за формою згідно Додатку 1;

- рецензування і затвердження акту оцінки ЦМК.

Оцінка ЦМК підприємства, його структурного підрозділу здійснюється станом на останнє число місяця, на яке проводиться інвентаризація майна та складається передавальний баланс. До 15 числа місяця, що настає після дати інвентаризації, комісії з інвентаризації подають протокол інвентаризації, передавальний баланс, затверджені керівником підприємства, та інші дані необхідні для оцінки майна, до комісії (п. 10 ОСОБА_1).

Отже, укладенню договору про проведення незалежної оцінки передує проведення інвентаризації майна та складання передавального балансу, а оцінка здійснюється станом на останнє число місяця, на яке проводиться інвентаризація майна та складається передавальний баланс..

Однак, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.02.2017 у справі №921/1193/15-г/7 (набрало законної сили 10.05.2017), яким Договір оренди № 9 ЦМК від 12.12.2001 продовжений терміном на п`ять років на тих самих умовах з 13.04.2015 до 13.04.2020, встановлено, що до дати припинення Договору 12.04.2015 Регіональне відділення не провело повної інвентаризації обєкта оренди, не провело оцінки майна, дата складання яких має передувати даті припинення договору.

В судових засіданнях представник позивача зазначила про те, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області проведено повну інвентаризацію обєкта оренди та складено передавальний баланс.

Відповідно до частин першої - третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положенням частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Згідно з частинами першою - другою статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення справи має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З наведених положень вбачається, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки, зокрема, в частині подання доказів.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, позивач повинен подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження своїх вимог.

Враховуючи те, що позивачем не подано доказів проведення інвентаризації майна та складення передавального балансу, які передують проведенню оцінки, ні під час розгляду справи місцевим господарським судом, ні під час перегляду рішення суду в апеляційному порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначена позивачем дата оцінки (31.03.2015) встановлена без будь-якого правового обґрунтування.

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову та вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 у справі №921/116/18 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.06.2018 у справі №921/116/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Хабіб М.І.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.12.2018