РІШЕННЯ

26 грудня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/259/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участю секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

Розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства приватного виробничо-комерційного підприємства "УКРЄВРОБУД 2013", вул. Тельмана (вул. Героїв України), 14, м. Орджонікідзе (м. Покров), Дніпропетровська область, 53300

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001

про стягнення заборгованості у сумі 274 990 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог)

За участю представників:

Позивача: не з'явився;

Відповідача: не з'явився.

Судові процедури.

Повідомлення учасників про справу та фіксування судового процесу.

У судових засіданнях представникам сторін роз'яснено права та обов'язки учасників справи, форму і стадії судового провадження, що здійснюється у межах даної справи згідно до вимог ГПК України.

Сторони, за правилами статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (звукозапис), а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд". Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N120UG21D8041956E1.

Для розгляду справи в режимі відеоконференц зв'язку використовуються засоби для здійснення фіксації судового процесу в режимі відеоконференції "TrueConf". Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MAP638VL30144152.

Суть справи.

Позивач - Приватне підприємство приватне виробничо-комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №06/21-3 від 21 червня 2018 року (вх.№302 від 02.07.2018) до відповідача - Служби автомобільних доріг у Тернопільській області про стягнення 964 543 грн за виконані роботи з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км. 367+950 - км. 368+200 згідно умов Договору №25 від 04 липня 2014 року.

Відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого засідання на 31 липня 2018 року.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

17.09.2018 на адресу Господарського суду Тернопільської області від Приватного підприємства приватне виробниче - комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" надійшла заява №09/14-12 від 14.09.2018 (вх.№17164) про зменшення позовних вимог у справі №921/259/18, відповідно до якої, позивач, керуючись ст. 46 ГПК України, зменшує суму позовних вимог, враховуючи часткову оплату суму боргу у розмірі 689 553,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 04.12.2015. Отже, просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 274 990,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Враховуючи, що подана позивачем заява про зменшення позовних вимог у справі №921/259/18 відповідає приписам ст. 46 ГПК України, суд прийняв її до розгляду.

Таким чином ціна позову, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог становить 274 990,00 грн.

Підготовче провадження.

Підготовче засідання вперше відбулось 31 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 25.07.2018 підготовче засідання відкладалось на 06.08.2018 у зв'язку із перебуванням судді Гевко В.Л. у відрядженні до м.Одеса.

Відповідно до частини 4 статті 233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Згідно частини 2 статті 183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У судовому засіданні - 06.08.2018 протокольною ухвалою підготовче засідання відкладалося на 04.09.2018, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 07.08.2018, відповідно до вимог статей 120, 121 ГПК України.

Із змісту частини 3 статті 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У судових засіданнях 04.09.2018 та 17.09.2018 строк підготовчого провадження продовжено відповідно до 17.09.2018 та до 01.10.2018, також, протокольними ухвалами відкладалося підготовче засідання відповідно на 17.09.2018 та на 01.10.2018, про що зазначено у відповідних протоколах судових засіданнях.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 01.10.2018 строк підготовчого провадження продовжено до 05.10.2018 та призначено справу до розгляду по суті на 05.10.2018.

Розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 05.10.2018 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Розгляд справи по суті, судом відкладався на 30.10.2018, про що свідчить ухвала суду від 05.10.2018.

В порядку частини 5 статті 216 ГПК України, в судовому засіданні 30.10.2018 розгляд справи по суті почато спочатку, у зв"язку з чим відкладено судове засідання на 19.11.2018, про що свідчить ухвала суду від 01.11.2018.

Ухвалами суду від 19.11.2018 та від 18.12.2018 розгляд справи по суті відкладався відповідно на 18.12.2018 та на 22.12.2018 з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

Згідно статті 207 ГПК України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Ухвалою суду від 01.10.2018 частково задоволено клопотання позивача №09.14-2 від 14 вересня 2018 року (вх. №17163 від 17.09.2018) щодо витребування у Головного управління Національної поліції в Тернопільській області доказів, а саме: Акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2В) з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече за Договором №25 від 04 липня 2014 року; Довідку про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ 3) з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече за Договором №25 від 04 липня 2014 року; Опису речей і документів, які було вилучено у Служби автомобільних доріг Тернопільської області в межах кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002351 від 04 липня 2016 року.

22.10.2018 Слідчий управління Головного управління національної поліції в Тернопільській області (ст.слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області А.В.Корінь) на виконання вимог ухвали суду від 01.10.2018 надіслав супровідний лист №13166/9/2-2018 від 16.10.2018 (вх.№19350) з додатками: - копія опису речей і документів, вилучених 21.10.2016 з Служби автомобільних доріг в Тернопільській області; - копія постанови про закриття кримінального провадження за №0002351.

В даному листі повідомляється, що в рамках кримінального провадження за №0002351 тимчасовий доступ до актів приймання виконаних будівельних робіт з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече за договором №25 від 04.07.2014 та їх виїмка, не проводилась.

Також, ухвалою суду від 19.11.2018 задоволено клопотання позивача №11/19-8 від 19 листопада 2018 року (вх. №21160) щодо витребування у Головного управління Національної поліції в Тернопільській області доказів, а саме: Акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2В) з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950 - км 368+200 за Договором №25 від 04 липня 2014 року; Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ 3) з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950 - км 368+200 за Договором №25 від 04 липня 2014 року; Опису речей і документів, які було вилучено у Служби автомобільних доріг Тернопільської області в межах кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002351 від 04 липня 2016 року; Постанови про закриття кримінального провадження від 14 лютого 2017 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002351 від 04 липня 2016 року; Інформацію про те, чи було проведено Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області обшуки приміщень Служби автомобільних доріг Тернопільської області щодо отримання документів про правовідносини позивача та відповідача стосовно виконання робіт (форма № КБ-2В) з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950 - км 368+200 згідно умов Договору №25 від 04 липня 2014року; Чи була в розпорядженні Головного управління Національної поліції в Тернопільській області інформація про обсяги виконаних робіт та якість виконаних робіт на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950 - км 368+200 згідно умов Договору №25 від 04 липня 2014 року, а також як така інформація використана.

10.12.2018 Слідчий управління Головного управління національної поліції в Тернопільській області (ст.слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області А.В.Корінь) на виконання вимог ухвали суду від 19.11.2018 надіслав супровідний лист №12307/9/2-2018 від 23.11.2018 (вх.№22596) з додатками: - копія опису речей і документів, вилучених 21.10.2016 з Служби автомобільних доріг в Тернопільській області; - копія постанови про закриття кримінального провадження за №0002351.

В даному листі повідомляється, що в рамках кримінального провадження за №0002351 тимчасовий доступ до актів приймання виконаних будівельних робіт з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950 - км 368+200 за Договором №25 від 04 липня 2014 року та їх виїмка, не проводилась. Крім того, інформація з приводу повноти та обсягів виконаних робіт на об"єкті, відображеному у актах приймання виконаних будівельних робіт згідно умов договору №25 від 04.07.2014, відсутня.

Крім того, ухвалою суду від 18.12.2018 задоволено клопотання позивача №12.18-3 від 18 грудня 2018 року (вх. №23233) щодо витребування у Головного управління Національної поліції в Тернопільській області доказів, а саме: матеріали кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002351 від 04.07.2016 та закрите на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області Коріня А.В. від 14 лютого 2017 року.

21.12.2018 Слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Тернопільській області (супровідним листом №16615/9/2-2018 (вх.№23423) надано матеріали кримінального провадження за №0002351.

У відповідності до вимог статті 216 ГПК України, у судовому засіданні 22.12.2018 суд розпочав розгляд справи по суті спочатку, дослідивши у судовому засіданні усі докази подані сторонами у справі та перейшовши до судових дебатів та оголосив перерву до 26.12.2018, про що зазначено у протоколі судового засідання від 22.12.2018.

У судовому засіданні 26.12.2018 суд завершив стадію судових дебатів, і після виходу із нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Підставою звернення до суду із вказаним позовом, як стверджує позивач, є невиконання відповідачем умов Договору №25 від 04 липня 2014 року за виконані роботи з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км. 367+950 - км. 368+200, який укладено між позивачем - Приватним підприємством приватне виробничо-комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" та відповідачем - Службою автомобільних доріг у Тернопільській області.

У судових засіданнях представником позивача підтримано позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задоволити позов.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов договору №25 від 04 липня 2014 року виконав для відповідача роботи з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км. 367+950 - км. 368+200 на загальну суму 964 543,00 грн., проте відповідач дані роботи не оплатив, а тому станом на червень 2018 року цей Договір продовжує діяти. Зазначає, що через втрату документації ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" не має змоги надати суду копії документів на підтвердження факту виконання цих робіт, а саме: актів виконання робіт (форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних робіт (форма №КБ 3), підсумкових відомостей ресурсів, розрахунків загальновиробничих витрат та доказів отримання цих документів відповідачем. Ця документація повинна бути в наявності у відповідача, примірники цих документів позивачу не були повернуті.

Також, стверджує, що через втрату (викрадення у ПП ПВКП "Укрєвробуд 2013") документів, відмову Служби автомобільних доріг у Тернопільській області надати копії Договору та додатків до нього, позивач не мав змоги звернутися до суду з вимогами про стягнення коштів за Договором. Лише станом на червень 2018 року посадові особи Служби автомобільних доріг у Тернопільській області погодились поновити Договір та додатки до нього.

Отже, позивач зазначає, що строк позовної давності позивачем пропущено з поважних причин, до суду надано відповідні документи та заявлено про визнання причини пропуску строку позовної давності поважними та про поновлення цього строку.

Також через канцелярію суду подав відповідь на відзив. ( вх. №17165 від 17.09.2018).

У зазначеній Відповіді на відзив позивач звертає увагу суду, зокрема, на те, що в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002351 від 04 липня 2016 року, працівниками Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проведено вилучення документів (актів приймання виконаних робіт (форма №КБ-2В), довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ3) та інших документів) стосовно виконання робіт з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, зокрема, за Договором №25 від 04.07.2014.

У Постанові про закриття кримінального провадження від 14 лютого 2017 року (складена старшим слідчим СУ Головного управління Національної поліції Коренем А.В.) кримінальне провадження №0002351 від 04 липня 2016 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, в зв'язку із відсутністю в діях посадових осіб ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 4 ст. 191 КК України.

Також, зазначає, що слідчим встановлено факт виконання робіт позивачем згідно умов Договору, надання актів приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) на адресу Служби автомобільних доріг у Тернопільській області та їх підписання посадовими особами відповідача.

Представнику позивача відомо, що в межах кримінального провадження №0002351 від 04 липня 2016 року, працівниками Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проведено вилучення у Служби автомобільних доріг у Тернопільській області актів приймання виконаних робіт (форма №КБ-2В), довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ 3) асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, зокрема, за Договором №25 від 04.07.2014.

Клопотання позивача, викладене в позовній заяві щодо визнання причин пропуску строку позовної давності та про поновлення цього строку суд не розглядає з огляду на те, що згідно ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України відповідно позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту; відповідачем заява щодо застосування позовної давності до матеріалів справи не подана.

Заперечення відповідача.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову повністю заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№15202 від 07.08.2018). Зокрема, вказує на те, що Служба автомобільних доріг у Тернопільській області державна неприбуткова організація, яка відповідно до Положення здійснює управління автомобільними дорогами загального користування на регіональному рівні та є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються Державним агентством автомобільних доріг України (головним розпорядником бюджетних коштів) на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування. На підставі договору на виконання робіт з будівництва, ремонту та послуг з утримання автомобільних робіт укладаються з врахуванням особливостей, визначених Бюджетним кодексом та іншими нормативними актами, що стосуються порядку використання бюджетних коштів.

Службою автомобільних доріг у Тернопільській області дані роботи (зазначені в Актах та Довідках) не приймались у зв"язку із відсутністю бюджетного фінансування, кількісні та якісні показники не перевірялись, акт прийому-передачі виконаних робіт не підписувався, однак Службою автомобільних доріг у Тернопільській області не заперечується факт можливого виконання ПП "УКРЄВРОБУД 2013" робіт, що зазначені в позовній заяві.

З огляду на викладене, у Служби автомобільних доріг у Тернопільській області відсутні правові підстави для здійснення оплати за Актами та Довідками.

А тому, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Крім того, у відзиві на позов, відповідач зазначає, що оплата виконаних робіт згідно договору №25 від 04.07.2014 частково проведена, у зв"язку із підписання акту приймання виконаних будівельних робіт на суму 729 570,00 грн. (поданий відповідачем), про що свідчить платіжне доручення №12 від 04.12.2015 на суму 689 553,00 грн.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04.07.2014 Служба автомобільних доріг у Тернопільській області ( як, Замовник) та Приватне підприємство приватне виробничо-комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" (як, Підрядник) уклали договір №25, відповідно до умов якого Замовник доручає Підряднику і зобов"язується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з ліквідації пошкоджень, руйнувань та деформацій основи дорожнього одягу та покриття проїзної частини на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950-км 368+200, згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема, ДСТУ Б.Д.1.1-1-2013 ( з урахуванням доповнень та змін), СОУ 42.1-5:2012 "Правила визначення вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших транспортних споруд", ГБН Г.1-218-182:2011, а Підрядник зобов"язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником ( п.1.1 Договору).

Згідно п.2.1 Договору, Підрядник виконує роботи з 04.07.2014 по 31.12.2014.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що договірна ціна робіт, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 964 543,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п.4.1 Договору, кошторисна документація на роботи з ліквідації пошкоджень, руйнувань та деформацій основи дорожнього одягу та покриття проїзної частини на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече км 367+950-км 368+200 надається Замовником Підряднику.

Замовник має право вносити зміни у кошторисну документацію згідно з чинним законодавством (п.4.2. Договору).

У пункті 8.1 Договору визначено, що фінансування робіт здійснюється за рахунок та в межах виділених державних коштів відповідно до умов цього договору.

Сторони домовились, що усі розрахунки за виконані роботи по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника. Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та надає їх Замовнику. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтованої претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Замовник виконує свої зобов'язання по даному Договору лише в межах фактичних надходжень коштів (відкритих асигнувань (виділених коштів). Замовник виконує свої зобов'язання по даному договору лише у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в СОУ 42.1-5:2012, ДСТУ Б.Д.1.1-1-2013, ГБН Г.1-218-182:2011. Замовник може здійснювати проміжні платежі за виконані роботи після підписання акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних нормативних актів, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.п. 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 Договору).

Згідно п.п. 10.2, 10.4, 10.5 Договору визначено, що приймання - передача закінчених робіт здійснюється відповідно до вимог чинних нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об"єктів чи робіт в експлуатацію. Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому - передачі відповідно до діючих норм та правил. Питання, що виникають під час приймання - передачі закінчених робіт регулюються чинним законодавством.

Строком дії Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов"язки відповідно до Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов"язань сторонами ( п.п. 16.1, 16.2 Договору).

Як стверджує позивач, на виконання умов договору №25 від 04 липня 2014 року, виконав для відповідача роботи з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км. 367+950 - км. 368+200 на загальну суму 964 543,00 грн, проте відповідач дані роботи не оплатив.

Факт можливого виконання ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" робіт, що зазначені у позовній заяві не заперечується відповідачем, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. Проте, відповідач вказує про те, що виконані роботи не приймались замовником.

08.06.2018 позивачем надіслано відповідачу претензію № 06/08-3 з вимогою щодо погашення заборгованості, про що свідчать фіскальний чек з описом вкладення.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Розглянувши та оцінивши подані позивачем обґрунтування позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з укладенням договору №25 від 04.07.2014, який за правовою природою є господарським договором підряду.

Норми права, які застосував суд.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (стаття 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до стаття 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України господарське зобов'язання може виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (стаття 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі може бути визначені у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Як визначено статтею 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов"язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить стаття 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

За приписами статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

В силу приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Згідно пунктів 2.1, 2.4, 2.5 Положення визначено відповідно, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013" встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

Листом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.10 роз'яснено, що зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Мотивована оцінка судом аргументів наведених учасниками справи.

Аргументи та докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд дійшов наступних висновків.

Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі Договору №25 від 04.07.2014, за умовами якого Замовник доручив Підряднику і зобов"язався прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з ліквідації пошкоджень, руйнувань та деформацій основи дорожнього одягу та покриття проїзної частини на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове - Ковель-Чернівці-Тереблече км 367 +950 - км 368+200 в Тернопільській області, згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема, ДСТУ Б.Д.1.1-1-2013 ( з урахуванням доповнень та змін), СОУ 42.1-5:2012 "Правила визначення вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших транспортних споруд", ГБН Г.1-218-182:2011, а Підрядник зобов"язався на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником ( п.1.1 Договору).

Згідно п.2.1 Договору, Підрядник виконує роботи з 04.07.2014 по 31.12.2014.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що договірна ціна робіт, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 964 543,00 грн з ПДВ.

Сторони домовились, що усі розрахунки за виконані роботи по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника. Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та надає їх Замовнику. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтованої претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Замовник виконує свої зобов'язання по даному Договору лише в межах фактичних надходжень коштів (відкритих асигнувань (виділених коштів). Замовник виконує свої зобов'язання по даному договору лише у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в СОУ 42.1-5:2012, ДСТУ Б.Д.1.1-1-2013, ГБН Г.1-218-182:2011. Замовник може здійснювати проміжні платежі за виконані роботи після підписання акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних нормативних актів, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.п. 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 Договору).

Згідно п.п. 10.2, 10.4, 10.5 Договору визначено, що приймання - передача закінчених робіт здійснюється відповідно до вимог чинних нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об"єктів чи робіт в експлуатацію. Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому - передачі відповідно до діючих норм та правил. Питання, що виникають під час приймання - передачі закінчених робіт регулюються чинним законодавством.

Аналізуючи зміст договору №25 від 04.07.2014 судом встановлено, що його контрагенти узгодили та визначили ціну усіх робіт по відновленню зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 (ділянка км 367+950 км 368+200), погодили предмет та строк дії цього договору.

Наведений правочин не містить ознак нікчемності, не визнавався недійсним в судовому порядку, отже його умови є обов'язковими для обох учасників цього спору.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

В силу приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013" встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

В листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.10 роз'яснено, що зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору є належним чином оформлені первинні документи.

Вказані документи в силу вимог законодавства повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов'язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі № 922/509/17.

Тобто з первинних документів, якими є акти та довідки (КБ 2, КБ 3) має чітко вбачатись на виконання якого правочину вони сформовані та виконання підрядних робіт і їх вартість за яким правочином вони підтверджують.

Згідно п.9.3 Договору №25 від 04.07.2014, Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та надає їх Замовнику. Роботи вважаються виконаними, коли вони прийняті Замовником.

Пунктом 9.4 Договору №25 від 04.07.2014, Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку.

Факт виконання позивачем та отримання відповідачем робіт підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт від 29.12.2014 на суму 729 570,00 грн., підписаний повноважними представниками сторін та завірений печатками юридичних осіб (знаходиться в матеріалах справи).

Відповідачем не подано, матеріали справи не містять доказів надання відповідачем (Замовником) будь-яких заперечень до вищевказаного Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Отже, роботи, визначені у акті приймання виконаних будівельних робіт, відповідно до умов договору підряду №25 від 04.07.2014 вважаються безумовно прийнятими відповідачем у повному обсязі.

Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ 3) (п. 9.2 Договору №25 від 04.07.2014).

У відповідності до п. 1.1. Положення про Службу автомобільних доріг у Тернопільській області (нова редакція), затвердженого Наказом Державного агентства автомобільних доріг України №194 від 11.07.2016, дана служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 №456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Служба є неприбутковою організацією (п. 1.4. Положення).

Служба є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування (п.1.5. Положення).

Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішуються у встановленому законодавством порядку.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком та лише у разі наявності і в межах відповідних бюджетних асигнувань, на підставі актів приймання виконаних робіт, складених за формою №КБ-2в та довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою №КБ-3.

Визначальними обставинами для настання обов'язку Замовника оплатити виконані Підрядником роботи в даному випадку є надання Підрядником акту виконаних робіт для прийняття Замовнику, відсутність будь-яких зауважень зі сторони останнього та, відповідно, прийняття виконаних робіт шляхом підписання Акту з боку Замовника.

Згідно зі статтею 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевіряти хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Умовами договору від 04.07.2014 (п.13.1) також передбачено право Замовника у будь-який час перевіряти хід і якість робіт, не втручаючись у господарську діяльність Підрядника; здійснювати контроль за якістю та кількістю матеріальних ресурсів, устаткування, техніки, як до моменту їх використання для виконання робіт, так і в процесі виконання робіт, відповідно до діючих норм та правил (п.п.5.2, 7.1 договору).

Враховуючи правило розподілу тягаря доказування між сторонами, позивач для покладення на відповідача обов'язку з оплати повинен довести, що відповідач недобросовісно ухиляється від виконання обов'язку з прийняття виконаних за договором підряду, оскільки Цивільний кодекс України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право, якщо інше не встановлено судом (частина 5 ст.12 Цивільний кодекс України).

З огляду на встановлені обставини справи, вчинення Підрядником дій, обумовлених договором щодо оформлення Акту виконаних робіт за договором №25 та його передачі Замовнику, відсутності вмотивованої відмови останнього від прийняття робіт та підписання Акту, відсутність претензій, зауважень щодо обсягу, якості виконаних робіт, суд констатує, що Замовник (відповідач), в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України, безпідставно ухилився від прийняття робіт, адже не заявив про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, а отже зобов'язаний оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Відповідач свої договірні зобов"язання щодо сплати за отримані роботи не виконав, заборгувавши позивачу 40 017,00 грн.

Приймаючи до уваги, що згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 40 017,00 грн, які неоплачені станом на день розгляду спору, підлягають до часткового задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем належними доказами.

Щодо решти позовних вимог в частині стягнення боргу у розмірі 234 973 грн 00 коп., судом встановлено наступне.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

В силу приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013" встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

В листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.10 роз'яснено, що зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору є належним чином оформлені первинні документи.

Вказані документи в силу вимог законодавства повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов'язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі № 922/509/17.

Тобто з первинних документів, якими є акти та довідки (КБ 2, КБ 3) має чітко вбачатись на виконання якого правочину вони сформовані та виконання підрядних робіт і їх вартість за яким правочином вони підтверджують.

Згідно п.9.3 Договору №25 від 04.07.2014, Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та надає їх Замовнику. Роботи вважаються виконаними, коли вони прийняті Замовником.

Пунктом 9.4 Договору №25 від 04.07.2014, Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку.

Однак, виконання сторонами п. 9.4 Договору на суму 234973 грн 00 коп. матеріали справи не містять.

Факт можливого виконання ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" робіт, що зазначені у позовній заяві не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву. Однак, відповідач зазначає про те, що виконані роботи не приймались замовником.

В ході проведення судом підготовчого провадження представники сторін не заявляли жодних клопотань щодо проведення судової експертизи у цій справі.

Згідно частини 1 статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Однак, позивач не скористався таким правом та не надав такого висновку експерта до матеріалів справи.

Призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов'язком суду.

Також, позивачем додано до матеріалів справи копії, зокрема, Зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва (Форма №5), Локального кошторису на будівельні роботи (Форма №1), Відомість ресурсів до локального кошториса (Форма №1а), Розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошториса, які не містять підписів відповідальних осіб сторін та (за наявності) відтисків печаток сторін, а також, копію Договірної ціни, яка містить підпис відповідальної особи та відтиски печатки відповідача.

Проте, зазначені вище документи не можна вважати належними та допустимими доказами на підтвердження фактичного виконання робіт на суму 234973 грн 00 коп. з поточного середнього ремонту-відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече (км. 367+950 - км. 368+200) за договором №25 від 04.07.2014 та вартості таких робіт.

Згідно п. 9.2 Договору №25 від 04.07.2014 Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ 3).

У відповідності до п.1.1. Положення про Службу автомобільних доріг у Тернопільській області (нова редакція), затвердженого Наказом Державного агентства автомобільних доріг України №194 від 11.07.2016, дана служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 №456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Служба є неприбутковою організацією (п. 1.4. Положення).

Служба є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування (п.1.5. Положення).

Судом встановлено, в матеріалах справи №921/259/18 відсутні акти приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3) з поточного середнього ремонту - відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече (км.367+950 - км. 368+200) за договором №25 від 04.07.2014 на суму 234 973,00 грн.

Також, відсутні в матеріалах кримінального провадження такі акти приймання виконаних робіт і довідки, які складаються на виконання умов договору, а також - докази на підтвердження вилучення їх у відповідача.

А тому, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для проведення оплати позовних вимог у розмірі 234 973,00 грн. .

При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять також доказів вчинення сторонами дій, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 853 ЦК України, у разі виявлення недоліків чи зловмисне ухилення від прийняття робіт з боку Замовника як про це заявляє позивач (як-от: проведення експертизи, попередження Замовника, продаж результату роботи, тощо).

Постанова про закриття кримінального провадження №0001435 від 31.12.2015, на яку посилається позивач як на доказ втрати підтверджуючих документів на виконання підрядних робіт за договором, не може свідчити про втрату, оскільки зі змісту постанови не вбачається викрадення документів саме за правочином, що є підставою заявленого позову у даній справі.

Отже, з огляду на наявні у справі докази, відсутність первинних бухгалтерських документів (якими в даному випадку є акти приймання виконаних робіт і довідки про вартість виконаних робіт), відсутність доказів ухилення відповідача від прийняття робіт, судом неможливо встановити фактичну кількість та вид виконаних робіт, а також понесені підрядником витрати, пов'язані з виконанням цього обсягу робіт на суму 234 973,00 грн.

Окрім того, умовами договору (п.8.1) передбачено, що фінансування робіт здійснюється за рахунок та в межах виділених державних коштів відповідно до умов даного договору.

Посилання відповідача на норми статті 48 Бюджетного кодексу України, згідно з якою виконання відповідачем зобов'язання, обумовленого в пунктах 9.2, 9.5 договору від 04.07.2014 можливо лише за умов наявності фактичних надходжень коштів (відкритих асигнувань, виділених коштів), є безпідставним і таким, що не узгоджується з характером спірних правовідносин сторін, умовами договору і наведеними вище вимогами чинного законодавства України, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання.

Служба автомобільних доріг у Тернопільській області відповідно до Положення про Службу, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України №194 від 01.07.2016, є юридичною особою, котра має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, здійснює фінансування робіт з будівництва, ремонту, реконструкції та утримання мережі автомобільних доріг загального користування, мостів, будівель та інших штучних споруд згідно із законодавством.

Наявність чи відсутність бюджетного фінансування не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за виконані роботи за договором.

Також суд враховує, що для господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, тобто бюджетна установа як отримувач і розпорядник бюджетних коштів не має будь-яких привілеїв чи пільг в межах виконання зобов'язань, взятих на себе за договором.

Окрім цього, за змістом частини другої статті 617 Цивільного кодексу України України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність державної організації, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання, про що, зокрема, зазначено у Постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №922/541/17, від 03.04.2018 у справі №924/29/17, від 03.04.2018 у справі №908/1076/17, від 11.04.2018 у справі №915/13/17, від 12.04.2018 у справі №924/22/17.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що чинне законодавство України не містить будь-яких особливих вимог до договорів, які укладаються суб'єктами підприємницької діяльності з установами, які фінансуються з бюджету; виконання зобов'язання, що виникло на підставі договору повинно здійснюватися на загальних підставах.

Також відповідачем помилково ототожнено поняття "бюджетне зобов'язання" (пункт 7 статті 2 Бюджетного кодексу України) та "господарське зобов'язання" (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В свою чергу, бюджетним зобов'язанням є будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (п.7 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України).

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають виключно у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (стаття 1 Бюджетного кодексу України).

Спеціальні норми Бюджетного Кодексу не регулюють господарські відносини, які виникають між юридичними особами (у тому числі, за участю органу місцевого самоврядування) при укладенні господарських договорів та їх виконанні.

Таким чином, чинне законодавство розрізняє поняття "бюджетне зобов'язання" та "господарське зобов'язання", які відповідач безпідставно ототожнює.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами правочин було укладено та виконано у 2014 році, тобто протягом одного бюджетного періоду, а тому Замовник, укладаючи договір № 57 володів обсягом (розміром) виділених йому бюджетних коштів на ремонт автодоріг в Тернопільській області у 2014 році.

Згідно статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем не надано жодних доказів того, що договір №25 від 04.07.2014 укладено відповідно до бюджетного асигнування, а тому правовідносини сторін договору відносяться до господарсько-майнових. Окрім того, відповідачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо відсутності бюджетних асигнувань для оплати виконаних позивачем підрядних робіт у 2014 році або у майбутньому періоді.

Висновок суду.

Стаття 129 Конституції України вказує, що до однієї із основних засад судочинства відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно із частин 2-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточний проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (п. 54 рішення від 28.10.2010 (заява №4241/03) Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення позову.

Судові витрати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Порядок повернення сплачених сум судового збору, зокрема статтею 7 Закону врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним. У її застосуванні господарським судам необхідно мати на увазі, зокрема, таке. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ. В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до Державного бюджету України (пп.5.2. п.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013).

Як вбачається із матеріалів справи, заявником при зверненні до суду із вищевказаним позовом сплачено судовий збір у розмірі 14 468,14 грн, що підтверджується квитанцією №1264-5698-2391-5602 від 18.06.2018.

При цьому, як слідує із вищевикладеного, зменшено розмір позовних вимог - основного боргу на суму 689 553,00 грн, відповідно до вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог, частина судового збору в розмірі 10 343,29 грн (пропорційно до суми зменшення розміру позовних вимог - 689 553,00 грн х 1,5% = 10 343,29 грн) підлягає поверненню заявнику (позивачу) - Приватному підприємству приватного виробничо-комерційного підприємства "УКРЄВРОБУД 2013" з Державного бюджету України, на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Отже, для повернення сплаченого судового збору у розмірі 10 343,29 грн позивачу необхідно звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, відповідно до вимог частини 4 статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 600 грн 16 коп. суд покладає на відповідача, а у розмірі 3 524 грн 69 коп. - на позивача.

Інших судових витрат сторони до відшкодування суду не заявляли.

Керуючись положеннями статей 7, 13, 42, 86, 129, 210, 231, 233, 236-241 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Тернопільській області (вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, ) на користь Приватного підприємства приватне виробничо-комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" (вул. Тельмана (Героїв України) 14, м. Орджонікідзе (м. Покров), Дніпропетровська область, ) - 40 017 грн 00 коп. боргу за виконані роботи з відновлення зношених верхніх шарів асфальтобетонних покриттів на автомобільній дорозі державного значення М19 Доманове-Ковель-Чернівці -Тереблече км. 367+950 - км. 368+200 згідно умов Договору №25 від 04 липня 2014 року.

3. В частині позовних вимог про стягнення 234 973 грн 00 коп., відмовити.

4. Судові витрати у складі судового збору в розмірі 600 грн 16 коп. покласти на відповідача.

5. Судові витрати у складі судового збору в розмірі 3 524 грн 69 коп. покласти на позивача.

6. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 10 343 грн 29 коп. підлягають поверненню заявнику (позивачу) - Приватному підприємству приватного виробничо-комерційного підприємства "УКРЄВРОБУД 2013" з Державного бюджету України, на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог, після звернення позивача до суду із відповідним клопотанням.

7. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Тернопільській області (вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, ) на користь Приватного підприємства приватне виробничо-комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" (вул. Тельмана (Героїв України) 14, м. Орджонікідзе (м. Покров), Дніпропетровська область, ) 600 грн 16 коп. в повернення сплаченого судового збору.

8. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Стягувач: Приватне підприємство приватне виробничо-комерційне підприємство "УКРЄВРОБУД 2013" (вул. Тельмана (Героїв України) 14, м. Орджонікідзе (м. Покров), Дніпропетровська область, ).

Боржник: Служба автомобільних доріг у Тернопільській області (вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті з 256 по 257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення, з урахуванням вихідних днів, складено протягом 9 робочих днів 10.01.2019.

Суддя В.Л. Гевко