Справа № 909/1011/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "Український державний центр радіочастот",

проспект Перемоги,151, м.Київ, 03179

в особі Карпатської філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот",

вул.Січових Стрільців,30-б, м.Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАЛЬ ОСОБА_1",

вул.Литвина, буд.9А, м.Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300

про стягнення зайво сплачених коштів в сумі 21125 грн 00 коп.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ: Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Карпатської філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАЛЬ ОСОБА_1" про стягнення зайво сплачених коштів в сумі 21125 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання укладеного між сторонами 12.06.2015 договору підряду на проведення поточного ремонту приміщень, відповідачем виконано роботи з поточного ремонту приміщень, які в повному обсязі прийняті та оплачені позивачем. За результатами проведеного планового внутрішнього аудиту, виявлено завищення вартості прямих і непрямих витрат та проведених робіт на загальну суму 21125 грн, які позивач, посилаючись на положення статей 509, 525, 526, 626, 875, 1212, 1213 Цивільного Кодексу України, просить стягнути з відповідача, як зайво сплачені кошти внаслідок завищення вартості робіт.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2018, суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив учасникам судового процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Сторін належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі.

Позивачем ухвалу отримано 28.11.2018 та 29.11.2018, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Від відповідача ухвала повернулася до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" ОСОБА_2 надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 вказаних ОСОБА_2 вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Таким чином, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "повернута відправнику за закінченням терміну зберігання" зумовлено не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надійшла на його адресу.

Відтак, слід зробити висновок, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

За приписами ч. 1ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як визначено в ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Передбаченим ГПК України правом подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідні обґрунтовані заяви (клопотання), сторони не скористалися.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12.06.2015 між Карпатською філією Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВІАЛЬ ОСОБА_1" (Підрядник) укладено договір підряду на проведення поточного ремонту приміщень № 9.

Згідно п.1.1 договору підрядник зобов'язується виконати поточний ремонт приміщень за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Січових Стрільців,30-б, а замовник оплатити виконані роботи, згідно акту виконаних робіт.

Відповідно до п.1.2 договору сторони домовились, що обсяги робіт вказані у кошторисі.

Згідно п. 1.3 договору, роботи, що не враховані в кошторисі, але виконані, оформляються у відомості обліку виконаних робіт, яка є невідємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість робіт, які доручається виконати Підряднику за даним договором, визначається на підставі кошторису та домовленості між сторонами і становить 56000 (пятдесят шість тисяч) гривень 00 коп.

На виконання умов договору 28.05.2015 сторонами підписано Локальний кошторис з розрахунком договірної ціни № 44-02-1-1, а саме 56000 грн 00 коп.

31.08.2015 сторонами підписано Акт № 44-02-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року за формою КБ-2 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, згідно яких загальна вартість виконаних робіт становила 56000 грн 00 коп.

Вказаний акт зі сторони Замовника підписаний без зауважень та претензій до обсягу, якості та вартості виконаних робіт.

На підставі рахунків-фактур №СФ-4 від 01.07.2015 на суму 41324 грн 50 коп. та №СФ-5 від 17.08.2015 на суму 14675 грн 50 коп. позивач сплатив відповідачеві відповідну суму коштів, про що свідчать платіжні доручення №525 від 06.07.2015 на суму 41324 грн 50 коп. та №680 від 31.082015 на суму 14675 грн 50 коп.

Відповідно до плану проведення внутрішніх аудитів сектором внутрішнього аудиту УДЦР в 1 півріччі 2017 року, затвердженого наказом УДЦР від 23.12.16 №840, на підставі наказу УДЦР від 16.05.17 №302 аудиторською групою проведено плановий внутрішній аудит відповідності на тему "Комплексна оцінка фінансово-господарської діяльності Карпатської філії УДЦР" за період з 01.01.2015 по 30.04.2017.

Згідно Звіту планового внутрішнього аудиту відповідності на тему: «Комплексна оцінка фінансово-господарської діяльності Карпатської філії УДЦР» за період з 01.01.2015 по 30.04.2017 виявлено завищення вартості прямих і непрямих витрат та проведених робіт на загальну суму 21125 грн 00 коп., а саме:

- зайво включено окремою позицією вартість робіт із грунтування поверхні площею 661 м2 на суму 0,9 тис. грн., оскільки грунтування поверхні враховано у складі робіт «шпаклювання» та «фарбування»;

- включення в акт № 44-02-1-1 надмірної кількості матеріальних ресурсів, зокрема, фарби Triora інтерєрної матової у кількості 110 л із вартістю в прямих витратах 3,2 тис. грн.;

- безпідставно включено в акт № 44-02-1-1 піну монтажну та препарат для змивання піни на суму в прямих витратах 0,8тис. грн., які не передбачено для використання у складі виконаних робіт;

- до акту № 44-02-1-1 включено вартість малоцінного інструменту (шпатель, валик, пістолет для піни тощо) на загальну вартість в прямих витратах 0,8 тис. грн;

- завищення вартості робіт, яке виявлено під час контрольного обміру (фактичні обсяги робіт не співпадають із включеними до акту обсягами);

- незастосування відповідного понижуючого коефіцієнту 0,7.

Позивач 14.08.2017 та 25.09.2018 звертався до відповідача (підрядника) із листами, в яких просив повернути зайво сплачені кошти в розмірі 21125 грн.

ОСОБА_2, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того, відповідно до ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підписавши Договір та кошторис до нього до нього, сторони погодили всі істотні умови договору та самі визначили і погодили взаємні зобов'язання.

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Карпатської філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулося до суду з вимогою про стягнення зайво сплачених коштів, вказуючи на те, що за результатами планового внутрішнього аудиту було встановлено завищення вартості виконаних відповідачем робіт.

Судом встановлено, що спірні грошові кошти перераховані на підставі укладеного між сторонами Договору підряду та за виконані роботи.

Доказів того, що такі роботи не були прийняті позивачем, або прийняті із зауваженнями, суду не надано.

При цьому, за приписами ст.853 ЦК України, яка передбачає, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі ст. 844 ЦК України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Доказів того, що відповідач завищив вартість спірних робіт понад встановлену кошторисом, суду не надано.

У свою чергу, відповідно до ч. 2ст. 632 ЦК України визначено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

При цьому, відповідно до ч. 3ст. 632 ЦК України передбачено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Більше того, відповідно до ч. 2ст. 845 ЦК України визначено, що якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

В даному випадку вказаних обставин перед судом не доведено.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, наведену в постанові від 22.01.2013 N 3-69гс13, відповідно до якої стверджується, що виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Враховуючи, що сторони погодили вартість робіт в договорі, зміна умов якого в односторонньому порядку не допускається, роботи були виконані та оплачені, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушувалися умови укладеного між сторонами договору підряду, положення законодавства та права позивача, а перераховані кошти не є безпідставно отриманими.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст. 129, 231, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Рочняк