ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" грудня 2018 р.м. Одеса справа № 916/1834/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.

розглянувши справу № 916/1834/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель»/, адреса - 65013, м. Одеса, Миколаївська дорога, 144, е-mail: td@оdesкаbеl.com /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5,/ в особі філії «Інфоксводоканал» / адреса - 65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5/.

про визнання недійсними окремих положень договору.

за участю представників:

від позивача: Латка І.В.., довіреність в матеріалах справи;

від відповідача: Масіна В.П., довіреність в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

29.09.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» звернулося з позовною заявою до господарського суду Одеської області (вх. № 1981/18) до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання недійсними положення додатку 4 до договору № 30080 від 16.03.2015 року про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення щодо встановлення до ТОВ «ТД Одескабель» нормативів якості стічних вод по наступним показникам: алюміній, кадмій, нікель, ртуть, свинець, феноли, фториди, формальдегид, фосфати, хром шестивалентний, хром тривалентний, хімічне споживання кисню (ХСК, рос. - ХПК), мінеральний склад, сульфіди, кальцій, магній та недійсність встановлення до ТОВ «ТД Одескабель» гранично допустимих концентрацій азоту амонійного в розмірі 10 мг/л замість 18 мг/л та жирів в розмірі 15 мг/л замість 30 мг/л.

Ухвалою суду від 30.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1834/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання для розгляду справи призначено на 19.09.2018 року.

В судовому засіданні 19.09.2018 року була оголошена протокольна ухвала про відкладення судового засідання на 24.10.2018 року

24.10.2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження до 28.11.2018 року, явку учасників справи визнано обов'язковою. Відкладено розгляд справи на 14.11.2018 року.

14.11.2018 року протокольною ухвалою судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 26.11.2018 року.

26.11.2018 року судом протокольно оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, ТОВ «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» посилається на те, що 16.03.2015 року між ним та відповідачем був укладений договір № 30080 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

Внаслідок укладення вищевказаного договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання надавати позивачу відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а позивач прийняв зобов'язання оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Позивач наполягав на тому, що до ТОВ «ТД Одескабель» мають застосовуватися ДК забруднюючих речовин, що не перевищують нормативи визначені в Додатку 2 до Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 632 від 14.06.2007 року (далі - Правила приймання стічних вод), яким встановлені нормативи по 14 показникам, що значно менше ніж встановлено Додатком 4 до Договору, а тому, положення, викладені у вищезазначеному додатку до Договору № 30080 від 16.03.2015 року про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення щодо встановлення до ТОВ «ТД Одескабель» нормативів якості стічних вод по наступним показникам: Алюміній, Кадмій, Нікель, Ртуть, Свинець, Феноли, Фториди, Формальдегид, Фосфати, Хром шестивалентний, Хром тривалентний, Хімічне споживання кисню (ХСК, рос. - ХПК), Мінеральний склад, Сульфіди, Кальцій, Магній та недійсність встановлення до ТОВ «ТД Одескабель» гранично допустимих концентрацій Азоту амонійного в розмірі 10 мг/л замість 18 мг/л та Жирів в розмірі 15 мг/л замість 30 мг/л - належить визнати недійсними.

11.09.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив відповідача по справі, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що твердження позивача, які стосуються передбачених Додатком №4 умов суперечать вимогам Правил прийому стоків і порушують права ТОВ "ТД Одескабель", спростовуються п.1.7. Правил прийому стоків, яким передбачено встановлення відповідачем кожному конкретному підприємству режимів і нормативів скиду забруднюючих речовин у систему каналізації м.Одеси, які не підлягають погодженню з місцевими органами Мінекоресурсів та Міністерством охорони здоров'я України.

Таким чином, відповідач діє згідно до п. 1.7 Правил прийому стоків та в його діях не вбачається ознак жодного порушення прав позивача, тобто сторонами при підписанні Договору, було узгоджено і підписано Додаток №4, яким передбачений режим скидання стічних вод та нормативи якості стічних вод, що скидаються споживачем у систему централізованого водовідведення.

05.11.2018 року через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив позивача по справі, в якому останній зазначає про хибність тверджень відповідача, оскільки Правила приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси передбачають, що при встановленні нормативів скиду забруднюючих речовин у систему каналізації м. Одеси при укладенні договорів зі споживачами відповідач має керуватися допустимими концентраціями забруднюючих речовин, які передбачені в додатках до Правил виходячи з профілю кожного окремого підприємства, організації, установи.

З приводу оплати всіх рахунків за скид понаднормованих стічних вод позивач зазначив, що відповідач користується монопольним становищем на ринку послуг водопостачання та водовідведення в регіоні, відповідно до чого несплата призвела би до відключення водопостачання.

Вказані вище обставини зумовили звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду з посиланням на норми ч. 1 ст. 203, ст.ст. 626, 648 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування», Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 632 від 14.06.2007 року.

В судовому засіданні представник ТОВ «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель»- Латка І.В. підтримав позов повністю і просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» - Масіна В.П. проти позову заперечувала, просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 16.03.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі начальника Управління з контролю та промислового водокористування філії «Інфоксводоканал»був укладений Договір № 30080 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (далі - Договір) /а.с. 13-18/.

Вищевказаний договір укладений на підставі норм Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 632 від 14.06.2007 року (далі - Правила приймання стічних вод), якими врегульовано порядок приймання стічних вод у м. Одесі.

Згідно п. 1.1. Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання надавати позивачу відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а позивач прийняв на себе зобов'язання оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Згідно п. 2.3.17. Договору позивач зобов'язаний відшкодувати матеріальні збитки, нанесені комунальним системам каналізації, спорудам, устаткуванням та пристроям, а також водним об'єктам, що викликані скиданням ненормативно-очищених стічних вод у міську каналізацію.

В судовому засіданні судом встановлено що нормативи якості стічних вод встановлені Додатком 4 до укладеного між сторонами Договору (а.с. 22), згідно якого відповідачем встановлені нормативи по 30 показникам, концентрація яких не повинна бути перевищена в стічних водах підприємства перед скидом у міську каналізацію. Натомість, пунктом 7.9. Правил приймання стічних вод встановлені допустимі концентрації для 27-ми забруднюючих речовин стічних вод підприємств, організацій та установ, наведених в Додатку 1 до Правил приймання стічних вод (а.с.52). Для підприємств, організації та установ, що відсутні в Додатку 1, норми скидів визначені іншими Додатками до Правил.

Враховуючи те, що підприємство позивача не відноситься до підприємств, перелічених в Додатку № 1 та не є підприємством харчової промисловості суд приходить до висновку, що до останнього повинні застосовуватися допустимі величини концентрацій речовин стічних вод підприємств, установ та організацій м. Одеси визначені в Додатку № 2 до „Правил приймання стічних вод…" , а саме ДК (допустимих концентрацій) для господарчо-побутових стічних вод по чотирнадцяти показникам. Тому, судом встановлено, що відповідач керуючись лише положенням п. 1.7. „Правил приймання стічних вод..." без урахування всіх їх інших вимог, встановив для позивача нормативи якості стічних вод по тридцяти показникам, визначеним в додатку № 4 до договору від 16.03.2015 року ( а.с. 22). Тоді як у позовній заяві та усних поясненнях позивача, що підтверджується письмовими доказами по справі наголошувалося на тому, що п. 1.2., 2.2.,7.9., вищезазначених Правил установлено наступне - Правила поширюються на підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканал), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації м. Одеси. При цьому, Водоканал зобов'язаний установлювати кожному Підприємству кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації, а також вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування при укладанні договорів з Підприємствами на послуги водокористування. Знову ж таки, судом визначено та матеріалами справи підтверджено, що встановлені ДК для 27 - ми забруднюючих речовин стічних вод підприємств, організацій та установ наведені в додатку 1. Водночас, для підприємств, організацій та установ, що відсутні в додатку 1 при наявності тальки господарчо - побутових стоків встановлені ДК, наведені в додатку 2, а саме, по 14-ти показникам. Даний факт підтверджується формою водогосподарчого балансу (додаток № 6 до Договору) (а.с. 24), та не спростовується відповідачем ні усними поясненнями, ні письмовими доказами.

Також, суд погоджується з позицією позивача щодо того, що відповідач по справі є суб'єктом природної монополії та здійснює свою діяльність на ринку централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується в т.ч. витягом з рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.06.2017 року (а.с. 103-109), тому позивач був змушений постійно сплачувати рахунки відповідача аби запобігти відключенню від мережі водопостачання.

Однак, суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо відсутності порушення прав позивача та правил приймання стічних вод дією окремих положень додатку № 4 до договору від 16.03.2015 року. Оскільки, судом перевірено та встановлено факт наявності розбіжностей кількості показників у локальних нормативних актах (додатках до договору, правил приймання стічних вод, тощо) та відсутності підприємства відповідача в переліку підприємств, установ та організацій м. Одеси, які здійснюють викид стічних вод по нормативам ДК для підприємств, організацій та установ автотранспорту, авто мийок, харчової промисловості, тощо.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але, за аналогією, породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За загальним правилом, викладеним у ч.1 ст.627 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК).

Водночас, за приписами ч. 1 ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені в чч.1- 3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У ч. 1 ст. 203 ЦК закріплено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним засадам.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї зі сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю чи в частині.

Відповідно до ст.204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що позивачем доведено недійсність окремих положень додатку № 4 до договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 16.03.2018 року, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 1782 від 10 липня 2018 року (а.с. 11).

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» у повному обсязі, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал».

Керуючись ст. ст. 4, 5, 45, 74, 129, 191, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" - задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсними положення додатку 4 до договору № 30080 від 16.03.2015 року про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення щодо встановлення до товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Одескабель» нормативів якості стічних вод по наступним показникам: Алюміній, Кадмій, Нікель, Ртуть, Свинець, Феноли, Фториди, Формальдегид, Фосфати, Хром шестивалентний, Хром тривалентний, Хімічне споживання кисню (ХСК, рос. - ХПК), Мінеральний склад, Сульфіди, Кальцій, Магній та недійсність встановлення до ТОВ «ТД Одескабель» гранично допустимих концентрацій Азоту амонійного в розмірі 10 мг/л замість 18 мг/л та Жирів в розмірі 15 мг/л замість 30 мг/л.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5/ в особі філії "Інфоксводоканал" /65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Одеського кабельного заводу "Одескабель" /, адреса - 65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 144, e-mail: / судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. /одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок/.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 грудня 2018 р.

Суддя Н.Д. Петренко