ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Черкаси справа № 925/781/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача - Панченко К.П. за довіреністю, відповідача - Махаринець В.І. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси розглянувши справу за позовом фізичної особи - підприємця Мельникова Ігоря Петровича до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання електроенергії та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 року позивач - фізична особа - підприємець Мельников Ігор Петрович, звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (далі - відповідач, а разом - сторони), у якому просив суд визнати право позивача на отримання електричної енергії відповідно до договору на користування електричною енергією № 2776 від 10.02.2004 року для об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7 та зобов'язати відповідача виконати договір № 2776 від 10.02.2004 року в частині поставки електричної енергії позивачу для об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2004 року відкритим акціонерним товариством «Черкасиобленерго» в особі Черкаського міського району електричних мереж, як електропостачальною організацією, правонаступником якого є відповідач у справі, та позивачем - фізичною особою-підприємцем Мельниковим Ігорем Петровичем, як споживачем, укладено типовий договір про постачання електричної енергії № 2776, договір є чинним, його дія не припинена. 26.06.2017 року на об'єкт нерухомого майна споживача, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7, до якого постачається електрична енергія згідно з договором № 2776 від 10.02.2004 року, повністю припинено постачання електроенергії з підстави несплати боргу за електроенергію, спожиту з перевищенням договірних величин. Припинення постачання електроенергії відповідачем проведено всупереч умовам договору № 2776 від 10.02.2004 року, нормам законодавства та з зловживанням монопольним становищем енергопостачальника на території м. Черкаси, чим порушено права позивача, як споживача електричної енергії, завдано матеріальну шкоду.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/781/17, справу призначено до судового розгляду.

Відповідач в особі своїх представників подав 18.07.2017 року відзив на позов (т. 1 а.с. 50-53), 17.08.2017 року додаткові пояснення до відзиву (т. 2 а.с. 6-7), за змістом яких заперечував проти позову повністю з мотивів безпідставності і необґрунтованості позовних вимог, зокрема стверджував, що припинення постачання електричної енергії на об'єкт нерухомого майна позивача проведено саме на виконання умов укладеного ними договору про постачання електричної енергії № 2776 від 10.02.2004 року та вимог законодавства про електроенергетику.

У додаткових письмових поясненнях від 18.07.2017 року (т. 1 а.с. 94-97, 207), від 17.08.2017 року (т. 2 а.с. 11-14), від 29.08.2017 року (т. 2 а.с. 25-28, 34-39) позивач в особі своїх представників надав додаткові обґрунтування підстав позову, спростовував доводи відповідача, наведені у відзиві на позов.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 року у справі № 925/781/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2018 року рішення господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 року і постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року у справі № 925/781/17 скасовані, справу № 925/781/17 передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.07.2018 року ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.07.2018 року справу № 925/781/17 прийнято до свого провадження суддею Грачовим В.М., призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, запропоновано сторонам до дня засідання подати суду усі документи в обґрунтування позову і заперечень проти нього, а також додаткові письмові пояснення з урахуванням зауважень, викладених у постанові Верховного суду від 15.05.2018 року у цій справі.

На виконання вимог, викладених в ухвалі господарського суду Черкаської області від 17.07.2018 року, позивач подав 04.10.2018 і 14.11.2018 року додаткові письмові пояснення (т. 3 а.с. 29-31, 38-42), а відповідач - 12.09.2018 року відзив на позов і 25.09.2018 року додаткові пояснення до нього (т. 3 а.с. 1-4, 14-15), у яких позивач наполягав на задоволенні позову з викладених у ньому підстав, спростовував доводи відповідача, наведені у запереченнях на позов, а відповідач заперечував проти позову з мотивів правомірності його дій та, відповідно, безпідставності і необґрунтованості позовних вимог.

В засіданні суду представник позивача позов з підстав, викладених у позовній заяві і додаткових письмових поясненнях, підтримала і просила суд позов задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнала і просила суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у відзиві на позов і додаткових письмових поясненнях до нього.

У судовому засіданні 16.11.2018 року суд видалився до нарадчої кімнати до 12 год. 00 хв. 19 листопада 2018 року.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні 19.11.2018 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

10.02.2004 року відкритим акціонерним товариством «Черкасиобленерго» в особі Черкаського міського району електричних мереж, як електропостачальною організацією, правонаступником якого є відповідач, та позивачем - фізичною особою-підприємцем Мельниковим Ігорем Петровичем, як споживачем, укладено типовий договір про постачання електричної енергії № 2776 (далі - договір № 2776 від 10.02.2004 року, т. 1 а.с. 11-15, 59-66, 67-70, 71, 72, 73-74, 75-76), за умовами розділу 1 якого, Постачальник електричної енергії зобов'язався постачати електричну енергію Споживачу, а Споживач - оплачувати Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, розділами 2, 3, 4, 5 та 6 договору визначені їх зобов'язання, права, відповідальність, порядок визначення договірних величин споживання електроенергії та потужності, порядок обмеження та припинення електропостачання.

Так, у розділі 2 договору сторони визначили зобов'язання сторін і погодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 2.1.2. договору постачальник електричної енергії зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»). Відповідно до п.п. 2.2.3, 2.2.5., 2.2.6. розділу 2 договору, споживач, зокрема, зобов'язаний: оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3.4., 4; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії; уживати комплекс заходів, спрямованих на запобігання загрозі життю або травматизму тощо у разі отримання повідомлення про припинення обмеження електропостачання згідно з умовами розділу 6 цього договору.

У розділі 3 договору сторони погодили права сторін, згідно з пунктами 3.1.2., 3.1.5. розділу 3 договору: постачальник електричної енергії має право обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 договору у відповідності до порядку, передбаченого Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ); має право доступу до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії споживача для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

Згідно з пунктами 3.2.2., 3.2.3. розділу 3 договору, споживач має право вимагати відшкодування збитків, завданих споживачу внаслідок порушення постачальником електричної енергії умов цього договору, вимагати поновлення постачання електричної енергії в установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбулося без розірвання цього договору.

У розділі 4 договору сторони погодили умови відповідальності. Пунктом 4.4. розділу 3 договору сторони встановили, що у разі виявлення однією із сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох уповноважених представників сторони договору, що складав акт.

Пунктом 5.1. розділу 5 договору сторони домовились, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 15 жовтня поточного року надає постачальнику електроенергії відомості про розмір очікуваного споживання електроенергії (додаток № 1 «Обсяги постачання електроенергії споживачу та субспоживачу»). У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електроенергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником електроенергії на рівні відповідних періодів поточного року.

У розділі 6 договору сторони визначили умови щодо порядку обмеження та припинення електропостачання. Абзацом 4 пункту 6.3. розділу 6 договору сторони домовились, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником електричної енергії з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні, зокрема, у разі несплати споживачем за електроенергію у термін, установлений додатком № 3.4., передбачений ПКЕЕ.

Додаток 3.4. до Договору встановлює порядок розрахунків за електричну енергію, потужність та інші платежі, згідно з яким розрахунковим періодом за активну і реактивну електричну енергію, потужність та інші платежі вважається календарний місяць. Плата за активну електричну енергію проводиться плановими платежами до 20 числа розрахункового місяця, за реактивну - згідно виставленого рахунку.

Додатком № 4 до договору є Графік зняття показників лічильників та подання їх до Електропостачальної організації, відповідно до якого споживач знімає показання електролічильника до 15 числа розрахункового періоду та протягом 0,5 доби доводить їх до Електропостачальної організації за встановленою формою та адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 166. У випадку непередачі даних про спожиту електроенергію в зазначений строк, визначення використаної електроенергії здійснюється за середньодобовим споживанням за попередній період.

Пунктами 9.1., 9.4. договору сторони передбачили, що усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути внаслідок, або у зв'язку з виконанням зобов'язань сторін договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами. У разі неможливості розв'язання майнових суперечок і розбіжностей шляхом переговорів, вони розглядаються у відповідних судових органах. Цей договір укладається на строк до 31.12.2004 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

В засіданнях суду представниками сторін визнано, що дія договору № 2776 від 10.02.2004 року була продовжена на 2017 рік відповідно до умов, передбачених п. 9.4. цього договору.

28.05.2015 року сторони підписанням додаток № 1 до договору № 2776 від 10.02.2004 року, в якому погодили очікувані обсяги споживання електроенергії на 2015 рік (т. 1 а.с. 69-70).

Обсяги споживання електроенергії (договірні величини споживання електроенергії, додаток № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу») на 2016-2017 роки сторони не погоджували, що визнали представники обох сторін в засіданнях суду.

19.01.2016 року працівниками відповідача проведено технічну перевірку (контрольний огляд) засобів обліку електричної енергії на об'єкті позивача за адресою вул. Пацаєва, 7 в присутності представника позивача Артерчук Л.І. За результатами перевірки складено Акт, із якого вбачається, що вимірювання здійснюється лічильником СА4У-И672М № 014137, схема обліку перевірена, зібрана вірно та придатна до комерційних розрахунків. Після перевірки проведено пломбування засобів обліку електроенергії, встановлені пломби, про що також складено Акт пломбування (т. 1 а.с. 79, 80).

29.06.2016 року позивач подав відповідачу для підписання акт про використану (активну, реактивну) електричну енергію (прийому-передачі товарної продукції) у якому зазначив, що за показанням приладу обліку електричної енергії - лічильника СА4У-И672М № 014137 споживання на цю дату за червень 2016 року становило 798 (т. 1 а.с. 107).

01.07.2016 року працівниками відповідача проведено позапланову технічну перевірку (контрольний огляд) засобів обліку електричної енергії на об'єкті позивача за адресою вул. Пацаєва, 7 в присутності представника позивача Артерчук Л.І. За результатами перевірки складено Акт, із якого вбачається, що на приладі обліку електричної енергії - лічильнику СА4У-И672М № 014137 на цю дату зафіксовані показання, що становлять 2201. Працівниками відповідача проведено заміну приладу обліку, знято електричний лічильник СА4У-И672М № 014137, встановлено електричний лічильник АСЕ 6000 № 55066023. Схему обліку перевірено, підтверджено вірність її зібрання та придатність до комерційних розрахунків. Після перевірки і заміни лічильників проведено пломбування засобів обліку електроенергії, встановлені пломби, про що також складено Акт пломбування (т. 1 а.с. 81, 82).

07.07.2016 року відповідачем за вх. № 8692 зареєстровано заяву позивача про збільшення, у зв'язку з розширенням підприємства, обсягів постачання електричної енергії на липень 2016 року до 3410 кВт/год. в місяць (т. 1 а.с. 90).

Відповідач в особі своїх представників стверджує, що позаплановою технічною перевіркою (контрольним оглядом) засобів обліку електричної енергії на об'єкті позивача за адресою вул. Пацаєва, 7 було виявлено перевищення планових величин споживання електричної енергії позивачем в липні 2016 року, що зафіксовано в Акті перевірки від 01.07.2016 року. На підставі даних Акту перевірки від 01.07.2016 року відповідач в особі Черкаського міського РЕМ виставив позивачу рахунки за спожиту електричну енергію в липні 2016 року, а саме:

спожита активна електроенергія в обсягах 42820 кВт/год. на суму 93647,34 грн.;

перетікання реактивної електричної енергії 34256 кВАр/год. на суму 1903,24грн.;

за перевищення договірних величин споживання електроенергії за липень 2016 року в обсягах 39410 кВт/год. на суму 71 824,73грн. ( т. 1 а.с. 26-32, 108-110).

20.09.2016 року відповідач звернувся з письмовою претензією № 8381 до позивача, в якій повідомив, що станом на 12.09.2016 року останній має заборгованість за споживання активної електричної енергії на суму 86189,34 грн., за понад договірне споживання електричної енергії 71824,73 грн., за перетікання реактивної електричної енергії 1914,89 грн., а разом - 159928,96 грн. Вказану заборгованість було запропоновано в місячний термін сплатити на відповідні рахунки, а в разі невиконання претензії позивача було попереджено про можливе звернення до суду. Претензію було направлено поштою за адресою позивача, зазначеною у договорі № 2776 від 10.02.2004, а саме: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 83, 84-85).

17.01.2017, 20.03.2017, 24.04.2017, 29.05.2017 представниками відповідача вручено представнику позивача попередження про відключення, згідно з п. 7.5.3. ПКЕЕ, у зв'язку з наявною заборгованістю (т. 1 а.с. 88, 91, 92).

07.06.2017 року відповідачем зареєстровано за вх. № 6908 гарантійний лист позивача, в якому позивач зобов'язався сплатити до 20.11.2017 року шістьма рівними платежами заборгованість, яка виникла за точкою обліку № 4 лічильник АСЕ 6000 №55066023 за активну електричну енергію в сумі 71072,38 грн., реактивну електроенергію 1915,41 грн., пеню - 285,81 грн., понад договірне споживання - 71824,73 грн. (т. 1 а.с. 93).

15.06.2017 року в ПАТ «Черкасиобленерго» зареєстровано за вх. № 7126 заяву позивача, в якій він просив відповідача повідомити на підставі чого виникла заборгованість, надати підтверджуючі документи. В заяві позивачем зазначено його адресу АДРЕСА_2 та номер мобільного телефону (а.с. 19).

16.06.2017 року Черкаський міський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» надіслав позивачу на адресу: АДРЕСА_1 попередження від 15.06.2017 № 4871 про відключення об'єктів позивача від електростачання 26.06.2017 року з 09 год. згідно з п. 7.5.3. ПКЕЕ у зв'язку із заборгованістю (т. 1 а.с. 86, 87).

26.06.2017 року відповідачем припинено постачання електричної енергії на об'єкт позивача за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7 з підстав несплати рахунків по спірній заборгованості, що визнається представниками обох сторін.

Того ж дня, 26.06.2017 року позивач звернувся з заявами до ПАТ «Черкасиобленерго» (вх. № 6281, т. 1 а.с. 20) і Черкаського міського району електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» (вх. № 7677, т. 1 а.с. 21), в яких, у зв'язку з припиненням електропостачання, просив адресатів негайно повідомити причини припинення електропостачання, вжити негайних заходів поновлення електропостачання та надати відповідь на його звернення від 15.06.2017 року за вх. № 7126 до ПАТ «Черкасиобленерго».

27.06.2017 року відповідач листом за № 5089 «Щодо недотримання договірних величин споживання електроенергії» надав відповідь на заяву позивача від 15.06.2017 року № 4871, в якій повідомив позивача про підстави нарахування спірної заборгованості (т. 1 а.с. 122).

28.07.-04.08.2017 року відбулось засідання комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Черкасиобленерго», оформлене протоколом № 8/2017, на якому розглянуто звернення позивача до Черкаського ОТВ АМК України, надіслане за належністю до сектору НКРЕКП у Черкаській області, щодо оцінки правомірності дій Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» в частині нарахування заборгованості та припинення електропостачання об'єкту споживача за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7. Комісією вирішено, що у зв'язку із встановленими фактами невідповідності дій як Черкаського РЕМ так і споживача положенням ПКЕЕ і договору, втручанням не уповноважених споживачем третіх осіб (гр. Артерчук Л.І.) у взаємовідносини постачальника і споживача, комісія ІКЦ не має достовірної інформації щодо обсягів споживання електричної енергії ФОП Мельником І.П. (позивачем), а відповідно - правильності нарахувань за спожиту електричну енергію. Сторонам запропоновано діяти згідно з пунктом 9.3. Договору, тобто вирішить спірні питання шляхом перемовин або в судовому порядку (т. 2 а.с. 29-31).

Із поданого позивачем Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.06.2017 року вбачається, що основним видом економічної діяльності позивача - фізичної особи-підприємця Мельникова І.П. є надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, його місцем проживання є АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 17-18).

23.08.2017 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій повідомив про зміну офіційної адреси для направлення кореспонденції, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2 а.с. 33).

Із листа ДПІ у м. Черкасах від 29.08.2017 року № 8803/23-01-13-0514, адресованому позивачу, вбачається, що у позивача як у фізичної особи-підприємця з 16.05.2000 року та станом на 29.08.2017 року наймані працівники відсутні (т. 2 а.с. 40).

Постановою Верховного Суду від 25.05.2018 року, за касаційною скаргою відповідача, рішення господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року у справі № 925/781/17 скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Скасовуючи рішення господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року у справі № 925/781/16 та скеровуючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції колегія суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові прийшла до висновку про те, що в порушення принципу повноти судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних рішення та постанови були неповно встановлені всі обставини всіх обставин у справі, були неправильно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального та порушено норми процесуального права, що підлягають застосуванню, у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків, а оскаржувані рішення та постанову не можна визнати законними та обґрунтованими.

Колегія суддів Касаційного господарського суду також зазначила, що суди попередніх інстанцій під час вирішення спору у даній справі:

не врахували Розділ XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та не з'ясували якими правилами керувався відповідач під час здійснення відключення об'єкту позивача від електропостачання;

не застосували положення пункту 7.5. Правил до спірних правовідносин та не дослідили підстав, з яких відповідач здійснив відключення об'єкту позивача від електромереж;

не перевірили обставин наявності у позивача зазначеної в попередженні про відключення № 4871 від 15.06.2017 року заборгованості, не встановили чи було здійснено позивачем понаддоговірне споживання електричної енергії;

не з'ясували з яких договірних величин споживання електричної енергії та потужності на 2016 рік виходив відповідач, визначаючи понаддоговірне споживання електричної енергії позивачем, тобто не з'ясували чи мало місце понаддоговірне споживання електроенергії відповідачем;

не з'ясували, чи здійснював позивач погашення заборгованості згідно з його гарантійним листом від 06.06.2017 року та якщо здійснював, то яким чином: повністю чи частково, який розмір заборгованості існував у позивача станом на дату відключення об'єкту позивача від електромереж;

не дослідили належним чином чи дотримався відповідач встановленого чинним законодавством та умовами укладеного між сторонами договору порядку відключення;

не надали належну оцінку обставинам вручення попередження про відключення № 4871 від 15.06.2017 року, на підставі якого і відбулось відключення.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно взяти до уваги наведене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 75, ч. 1 ст. 316 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Із вищенаведеного вбачається, що між сторонами існують господарські відносини, які виникли із укладеного ними типового договору про постачання електричної енергії № 2776 від 10.02.2004 року, договір є чинним, продовжений на 2016, 2017 роки в порядку, визначеному пунктом 9.4. договору.

Права і обов'язки сторін визначені цим договором, а також в частині, не обумовленій договором - чинним законодавством України, зокрема, параграфом 3 глави 30 розділу 6 ГК України, Законами України «Про електроенергетику», втратив чинність частково з 11.06.2017, «Про засади функціонування ринку електричної енергії в Україні»» № 663-VІІ від 24.10.2013, втратив чинність 11.06.2017, «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII (набрав чинності 11.06.2017), Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою КМ України від 24.03.1999 року № 441 (зі змінами в редакції постанови КМ України від 16.06.2005 року № 473), Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442, «Порядком обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 № 93, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2015 № 317.

Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки наведені позивачем події порушення відповідачем прав позивача відбувались в період липня 2016 - червня 2017 років, при врегулюванні спору до їх правовідносин судом застосовуються норми наведених вище актів законодавства в редакціях, чинних на час їх вчинення.

Суд вбачає, що на виконання умов договору про постачання електричної енергії № 2776 від 10.02.2004 року, позивач в акті про використану (активну, реактивну) електричну енергію від 29.06.2016 року за показанням приладу обліку електричної енергії - лічильника СА4У-И672М № 014137 підтвердив споживання за червень 2016 року 798 одиниць електроенергії. За наявності цієї інформації, 01.07.2016 року працівниками відповідача проведено позапланову технічну перевірку (контрольний огляд) засобу обліку електричної енергії на об'єкті позивача за адресою вул. Пацаєва, 7 і встановлено, що на цьому приладі обліку електричної енергії показання споживання електроенергії становлять не 798 одиниць електроенергії, як заявлено позивачем, а 2201. Контрольний огляд проведено в присутності представника позивача Артерчук Л.І., за результатами складено Акт. Крім того, із Акта вбачається, що працівниками відповідача проведено заміну приладу обліку, знято електричний лічильник СА4У-И672М № 014137, встановлено електричний лічильник АСЕ 6000 № 55066023, перевірено схему обліку, підтверджено вірність її зібрання та придатність до комерційних розрахунків. Після перевірки і заміни лічильників проведено пломбування засобу обліку електроенергії, встановлені пломби, про що також складено Акт пломбування.

07.07.2016 року позивач подав заяву про збільшення, у зв'язку з розширенням підприємства, обсягів постачання електричної енергії на липень 2016 року до 3410 кВт/год. в місяць, яка зареєстрована відповідачем за вх. № 8692.

20.07.2016 року відповідачем виставлені позивачу рахунки на оплату:

понаддоговірної величини споживання електроенергії за липень 2016 року в кількості 38680 кВт/год на суму (38680х1,8225) 70494,30 грн.;

спожитої активної електроенергії за липень 2016 в кількості 42090 кВт/год на суму, з урахуванням часткової оплати, 84592,84 грн.;

послуги за перетікання реактивної електроенергії за липень 2016 на суму,з урахуванням часткової оплати, 1882,44 грн.

27.07.2016 року відповідачем виставлений позивачу рахунок на оплату:

понаддоговірної величини споживання електроенергії за липень 2016 року в кількості 39410 кВт/год на суму (42820-3410х1,8225) 71824,73 грн.;

спожитої активної електроенергії за липень 2016 в кількості 42820 кВт/год на суму, з урахуванням часткової оплати, 86189,34 грн.;

послуги за перетікання реактивної електроенергії за липень 2016 на суму,з урахуванням часткової оплати, 1914,89 грн.

Заборгованість, зазначена в рахунках від 27.07.2016 року, відповідачем відображалась в рахунках на оплату спожитої електроенергії за наступні періоди, які позивачем оплачувались лише в частині поточного споживання електроенергії.

20.09.2016 року відповідач звернувся з письмовою претензією № 8381 до позивача, в якій вимагав в місячний термін сплатити на відповідні рахунки, в тому числі із спеціальним режимом використання, заборгованість, зафіксовану станом на 12.09.2016 року за споживання активної електричної енергії на суму 86189,34 грн., за понаддоговірне споживання електричної енергії 71824,73 грн., за перетікання реактивної електричної енергії 1914,89 грн., що разом складає 159928,96 грн. В разі невиконання претензії позивача було попереджено про можливе звернення до суду із позовом про стягнення спірної заборгованості. Із пояснень представників сторін в засіданні суду слідує, що позов про стягнення зазначеної заборгованості до суду не подавався.

Протягом січня-травня 2017 року відповідачем направлялись позивачу попередження на відключення, в яких на підставі п. 7.5.3 ПКЕЕ, попереджалось про припинення електропостачання на об'єкт позивача на третій день після отримання цих попереджень у зв'язку з наявною спірною заборгованістю.

06.06.2017 року позивач звернувся до голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» з гарантійним листом, який зареєстровано 07.06.2017 року за вх. № 6908. В гарантійному листі позивач зобов'язувався сплатити до 20.11.2017 року шістьма рівними платежами заборгованість, яка виникла за точкою обліку № 4 лічильник АСЕ 6000 №55066023 за активну електричну енергію в сумі 71072,38 грн., реактивну електроенергію 1915,41 грн., пеню - 285,81 грн., понад договірне споживання - 71824,73 грн.

15.06.2017 року позивач звернувся в ПАТ «Черкасиобленерго» з заявою, в якій він просив повідомити підстави нарахування заборгованості, надати підтверджуючі документи. Заява зареєстрована за вх. № 7126, в заяві позивач зазначив його адресу місця проживання АДРЕСА_2 та номер мобільного телефону.

16.06.2017 року відповідач - Черкаський міський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» надіслав позивачу на адресу: АДРЕСА_1 попередження від 15.06.2017 № 4871 про відключення, згідно з п. 7.5.3. ПКЕЕ, об'єкта позивача від електропостачання 26.06.2017 року з 09 год. у зв'язку із заборгованістю, а 26.06.2017 року - припинив постачання електричної енергії на об'єкт позивача за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7 з підстав несплати рахунків по спірній заборгованості.

Заборгованість, зафіксовану станом на 12.09.2016 року, за споживання активної електричної енергії на суму 86189,34 грн., за понаддоговірне споживання електричної енергії 71824,73 грн., за перетікання реактивної електричної енергії 1914,89 грн., що разом складає 159928,96 грн. позивачем не сплачено, що визнається представниками обох сторін.

Звернення позивача до Черкаського ОТВ АМК України, надіслане за належністю до сектору НКРЕКП у Черкаській області, щодо оцінки правомірності дій Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» в частині нарахування заборгованості та припинення електропостачання об'єкту споживача за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7 розглянуто 28.07.-04.08.2017 на засіданні комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Черкасиобленерго» і прийнято рішення, оформлене протоколом № 8/2017. Під час розгляду звернення позивача комісією встановлені фактами невідповідності дій як Черкаського мРЕМ так і споживача положенням ПКЕЕ і договору, втручання не уповноважених споживачем третіх осіб (гр. Артерчук Л.І.) у взаємовідносини постачальника і споживача, у зв'язку з чим комісія ІКЦ прийшла до висновку про відсутність достовірної інформації щодо обсягів споживання електричної енергії ФОП Мельником І.П. (позивачем), а відповідно - правильності нарахувань за спожиту електричну енергію. Сторонам запропоновано діяти згідно з пунктом 9.3. Договору, тобто вирішить спірні питання шляхом перемовин або в судовому порядку.

За змістом абз. 4 пункту 6.3. розділу 6 договору № 2770 від 10.02.2004 року, абз. 3 пункту 7.5. розділу 7 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442, Порядку обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 № 93 (втратив чинність 01.02.2019), ч. 2 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», ч. 3 ст. 60, п. 22 розділу XVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником електричної енергії з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні, зокрема, у разі несплати споживачем за електроенергію у термін, установлений додатком № 3.4., передбачений ПКЕЕ. Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Підставою спірного припинення постачання електроенергії на об'єкт позивача, що мало місце 26.06.2017 року, є несплачена заборгованість, зазначена у попередженні від 15.06.2017 № 4871, а саме за активну електричну енергію у розмірі 66072,38 грн., реактивну електричну енергію 1914,89 грн., пеня (активна) 13406,35 грн., пеня (реактивна) - 285,81 грн., понад договірне споживання 71824,73 грн. Зазначена заборгованість виникла за споживання позивачем в липні 2016 року активної електричної енергії на суму 86189,34 грн., за понаддоговірне споживання електричної енергії 71824,73 грн., за перетікання реактивної електричної енергії 1914,89 грн., що разом складало 159928,96 грн.

Причиною нарахування зазначених сум заборгованості є перевищення договірних величин споживання електричної енергії позивачем в липні 2016 року, що встановлено проведеною позаплановою технічною перевіркою (контрольним оглядом) засобу обліку електричної енергії на об'єкті позивача. Результати перевірки (огляду) викладено в Акті від 01.07.2016 року. Розрахунок заборгованості відповідачем проведено з урахуванням інформації, зазначеної позивачем в акті про використану (активну, реактивну) електричну енергію від 29.06.2016 року, Акті позапланової технічної перевірки (контрольного огляду) від 01.07.2016 року, заяви позивача про корегування обсягів постачання електричної енергії на липень 2016 року від 07.07.2016 року вх. № 8692 та інформації про величини споживання електричної енергії позивачем у відповідні періоди 2015 року.

Проте, як обґрунтовано стверджує позивач і його представник, позапланова технічна перевірка (контрольний огляд) засобу обліку електричної енергії на об'єкті позивача за адресою вул. Пацаєва, 7 проведено без його участі чи участі його повноважного представника, викладені в Акті перевірки (огляду) від 01.07.2016 року результати не містять початкових показників, за наявності яких можливо перевірити наявність або відсутність спірної заборгованості, перевірити та погодити розміри заборгованості, а лічильник, за показаннями якого складався Акт від 01.07.2016 року і проводились розрахунки, працівниками відповідача вилучений і замінений на інший. Зазначені порушення унеможливлюють оскарження позивачем події встановлення відповідачем перевищення договірних величин споживання електричної енергії позивачем в липні 2016 року та правильності розрахунку наявної заборгованості.

Відповідно до п. 4.2.2. розділу 4 договору № 2770 від 10.02.2004 року, пунктів 6.14., 6.16. розділу 16 Розрахунки за користування електричною енергією Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), пункту 13 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМ України від 24.03.1999 року № 441 (зі змінами, внесеними постановою КМ України від 16.06.2005 року № 473), ч. 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії. Обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору. Визначена відповідно до законодавства України вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. Споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Спірні розміри перевищення договірної величини споживання електричної енергії позивачем за обставин даного спору сторонами під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії не визначались, наявні суперечки з цього приводу в порядку, визначеному умовами п. 9.1. договору № 2770 від 10.02.2004 року, шляхом переговорів або в судовому порядку не вирішені.

Згідно з п. 4.4. розділу 4 договору № 2770 від 10.02.2004 року, пунктів 6.41., 6.42. розділу 16 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Таким чином, обов'язковою умовою, яка надає право енергопостачальнику обмежити споживачу електроспоживання або припинити взагалі, є несплата або неповна оплата останнім рахунків саме за фактично спожиту електричну енергію. Припиненню повністю або частково постачання електричної енергії передує встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій, оформленого належним чином. Факт наявності підстав для припинення постачання електричної енергії на об'єкт позивача за обставин даного спору відповідачем належними і допустимими доказами не підтверджено, відтак суд приходить до висновку, що наявність і розмір заборгованості за електроенергію, спожиту позивачем в липні 2016 року з перевищення договірних величин споживання електричної енергії відповідачем не доведені, тому припинення електропостачання об'єкта позивача, яке відбулось 26.06.2017 року, вчинене відповідачем всупереч умовам розділів 4, 6 договору № 2770 від 10.02.2004 року, норм законодавства, які врегульовують укладення і виконання договорів постачання електричної енергії споживачу.

Разом з тим, варто зауважити, що у підпункті «б» п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 3 від 16.12.2015 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання» зазначено, що у судовій практиці вирішення спорів, що виникають внаслідок перевищення споживачами електричної енергії лімітів електроспоживання, встановлених у договорі, виникли проблемні питання, пов'язані з визначенням правової природи такого платежу як двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. В одних судових рішеннях зазначено, що стягнення двократної вартості - це оперативно-господарська санкція, в інших - штрафна санкція, ще в інших - спеціальний спосіб визначення вартості електричної енергії, спожитої понад договірну величину, то залежно від того, як визначався цей платіж судом, вирішувався спір і щодо стягнення, зокрема, податку на додану вартість, можливості зменшення суми відповідно до статті 233 ГК України тощо. Різний погляд на правову природу події споживання електричної енергії при перевищенні договірних величин мають сторони і в межах спору, що розглядається у цій справі.

У цій частині суд керується роз'ясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, викладеними у цій постанові, якими судам доведено, що питання сплати двократної вартості електроенергії, спожитої понад договірні величини, розглядалося Верховним Судом України при перегляді постанови Вищого господарського суду України у справі про стягнення заборгованості за використану електроенергію та двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання (справа № 6/75). Верховний Суд України залишив без змін судові рішення, якими з посиланням на приписи статті 509 ЦК України, частини п'ятої статті 26 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підпункту 7 пункту 8.1 Правил позовні вимоги про стягнення заборгованості за використану в обумовлених договором межах електроенергію та двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання задоволено. Верховний Суд України у цій справі взяв до уваги також пояснення НКРЕ, відповідно до яких у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину споживач повинен сплатити вартість використаної електричної енергії за обсяг, обумовлений договором, та двократну вартість електричної енергії за обсяг, що дорівнює різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електроенергії (постанова Верховного Суду України від 06.12.2010 № 6/75). Тобто, двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини - це є спеціальний спосіб визначення вартості електричної енергії, спожитої понад договірну величину.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків (господарських зобов'язань) визначені, відповідно, ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України. Ними, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (ст. 11 ч.ч. 1, 2 п.п. 1, 3 ЦК), заподіяння шкоди суб'єкту господарювання (ст. 174 ч. 1 абз. 4 ГК).

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку в натурі є способами захисту цивільних прав (п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання, припинення дій, що порушують право, присудження до виконання обов'язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, суд спірні позовні вимоги визнає обґрунтованим і, з вищезазначених підстав, задовольняє повністю, а заперечення відповідача, наведені у відзиві на позов, відхиляє з мотивів необґрунтованості і безпідставності.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 3200 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право фізичної особи-підприємця Мельникова Ігоря Петровича, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2 на отримання електричної енергії відповідно до Договору на користування електричною енергією № 2776 від 10.02.2004 для об'єкту нерухомого майна (магазин), що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 7.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», , місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285 виконати Договір № 2776 від 10.02.2004 в частині поставки електричної енергії фізичній особі-підприємцю Мельникову Ігорю Петровичу, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2 для об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва,7.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», , місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285 на користь фізичної особи-підприємця Мельникова Ігоря Петровича, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2 - 3200 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.02.2019 року.

Суддя В.М. Грачов