ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 Справа №914/1148/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Власко, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Керамік, м. Жовква, Львівська область,

предмет позову: скасування державної реєстрації змін до установчих документів, повідомлення державного реєстратора про скасування реєстраційних дій, зобовязання загальних зборів учасників товариства сформувати Статут товариства і надати його для реєстрації державному реєстратору,

підстава позову: невиконання судових рішень у справі №19/36, необхідність відновлення корпоративних прав позивача,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 24.06.2017 року; ОСОБА_2 - керівник,

відповідача: ОСОБА_3 директор; ОСОБА_4 довіреність б/н від 06.09.2018 року,

ПРОЦЕС

11.05.2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява23.06.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Власко до Товариства з обмеженою відповідальністю Керамік про скасування державної реєстрації змін до установчих документів, повідомлення державного реєстратора про скасування реєстраційних дій, зобовязання загальних зборів учасників товариства сформувати Статут товариства і надати його для реєстрації державному реєстратору.

Ухвалою суду від 02.07.2018 року залишено позовну заяву без руху. Ухвалою суду від 30.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, задоволено клопотання позивача та витребувано у державного реєстратора Жовківської районної державної адміністрації Львівської області реєстраційну справу ТзОВ «Керамік», код ЄДР 19328967, встановлено строк для подання витребуваних документів - 10 днів з дня отримання даної ухвали. Позивачем, відповідачем та державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області отримано дану ухвалу 02.08.2018 року, про що свідчать повідомлення про вручення наявні у матеріалах справи.

09.08.2018 року від Жовківської районної державної адміністрації Львівської області надійшов лист з проханням надання уточнень необхідності виконання вимог ухвали суду від 30.07.2018 року.

Ухвалою суду від 29.08.2018 року зобовязано державного реєстратора Жовківської районної державної адміністрації Львівської області виконати вимоги ухвали Господарського суду Львівської області від 30.07.2018 року.

04.09.2018 року представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

12.09.2018 року представником відповідача подано заперечення на позовну заяву та клопотання про застосування строку позовної давності.

13.09.2018 року Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області на виконання вимог ухвали суду надано супровідний лист про долучення матеріалів реєстраційних справ.

У судовому засіданні 26.09.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

28.09.2018 року від представника позивача надійшов відзив на заперечення на позовну заяву.

24.10.2018 року продовжено позивачу строк на подання доказів, закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 07.11.2018 року.

25.10.2018 року позивачем подано доповнення до позовної заяви.

07.11.2018 року позивачем подано письмові пояснення по суті позовних вимог і клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа державного реєстратора від 18.10.2018 року.

У судовому засіданні 28.12.2018 року позивачем подано письмові пояснення, відповідачем подано додаткові пояснення до відзиву. Представники позивача підтримали позовні вимоги, представники відповідача проти позовних вимог заперечили.

У судовому засіданні 28.12.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник у звязку з порушенням корпоративних прав позивача у звязку з невиконанням рішення суду у справі №19/36 про визнання недійсним рішення зборів учасників ТОВ «Керамік» від 10.08.2009 року, яким, зокрема, виключено ТОВ Власко зі складу учасників ТОВ Керамік. Позивач вважає, що саме лише рішення судів першої та вищих інстанцій не змінюють статусу ТзОВ «Власко» як часника ТзОВ «Керамік» та не призводить до поновлення корпоративних прав ТзОВ «Власко» шляхом реєстрації відповідного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач стверджує, що ним неодноразово вживалися досудові заходи з метою відновлення прав на основі судових рішень, проте, жодних відповідей на його вимоги отримано не було, жодних дій щодо приведення установчих документів ТзОВ «Керамік» до чинних норм законодавства не вчинено. Крім цього, державним реєстратором не повідомлено суд про наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, що скасована судовим рішенням від 15.06.2011 року. Відтак, позивач просить суд відновити становище, яке існувало до порушення його корпоративних прав, а саме скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за №000127 від 19.08.2009р., зміна скороченого найменування, зміна складу або інформації про засновників; скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за №000127 від 26.08.2009р., зміна складу або інформації про засновників; повідомити державного реєстратора Жовківської РДА про скасування реєстраційних дій для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації відповідних змін до установчих документів; зобовязати загальні збори учасників ТзОВ «Керамік» сформувати Статут товариства, в якому ТОВ Власко входить до складу учасників з часткою 1,26% в статутному капіталі товариства, та протягом трьох робочих днів надати нову редакцію Статуту товариства для реєстрації державному реєстратору Жовківської районної державної адміністрації.

Відповідач заперечує позовні вимоги. Стверджує, що відсутні підстави для спонукання до скасування державної реєстрації в судовому порядку, оскільки субєкт державної реєстрації зобов'язаний вчинити відповідні дії в силу прямої вказівки закону. Крім цього, на переконання відповідача, у позові потрібно відмовити, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно зі Статутом ТОВ «Керамік» редакції, чинній на 2008 рік, зареєстрованим 05.08.2008 року, учасниками товариства були ЗАТ «Універсальна ОСОБА_5» (код ЄДР 32969756) з часткою 98,74% у статутному капіталі та ТОВ «Власко» (код ЄДР 13831837) з часткою 1,26%.

Із матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Керамік» вбачається прийняття Загальними зборами учасників 10.08.2009 року рішення, оформленого протоколом №10/08/09, про виключення зі складу товариства учасника ТОВ «Власко»; доформування учаснику ЗАТ «Житлово-будівельна компанія «Ваш дім» статутний капітал товариства в межах частки ТОВ «Власко», що становить 55 634,57 грн., шляхом внесення вкладу в грошовій формі; затвердження складу учасників товариства та розміри часток у статутному капіталі ТОВ «Керамік» в грошовому та відсотковому співвідношенні, а саме учасник - ЗАТ «Житлово-будівельна компанія «Ваш дім», 4 440 000,00 грн., 100%; внесення змін до Статуту товариства шляхом затвердження Статуту в новій редакції; звільнення ОСОБА_6, з займаної посади директора, призначено ОСОБА_7

14.08.2009 року представником ТОВ «Керамік» подано реєстраційну картку на проведення державної реєстрації мін до установчих документів юридичної особи, у звязку з чим 14.08.2009 року затверджено Статут ТОВ «Керамік» в новій редакції (зокрема, єдиним учасником товариства зазначено ЗАТ «Житлово-будівельна компанія «Ваш дім») та внесено відповідний запис №9000127.

Проте, як вбачається з матеріалів господарської справи №19/36 (№5015/2688/11), у лютому 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Власко» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» та Пустомитівської районної державної адміністрації про зобовязання вчинити дії. У подальшому ТОВ "Власко" подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просило суд визнати недійсним рішення ТОВ «Керамік», прийнятого відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Керамік» № 10/08/09 від 10.08.2009 р., визнати ТОВ "Власко" власником частки у статутному капіталі ТОВ "Керамік" у розмірі 1,26%, що становить 55 634,57 грн., скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Керамік" проведених у відповідності до номеру: 1 000127 від 14.08.2009 року.

За результатами розгляду даного спору у справі №19/36 рішенням господарського суду Львівської області від 31.08.2010 року позов задоволено частково: визнано недійсним рішення ТОВ «Керамік», прийнятого відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Керамік»№ 10/08/09 від 10.08.2009 року. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2010 року рішення місцевого господарського суду від 31.08.2010 року в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення ТОВ «Керамік» прийнятого відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Керамік»: № 10/08/09 від 10.08.2009 р. скасовано і прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Проте, постановою Вищого господарського суду України від 04.05.2011 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2010 року скасовано та у скасованій частині справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

За результатами нового розгляду справи №5015/2688/11 15.06.2011 року судом прийнято рішення про зобовязання Жовківської районної державної адміністрації Львівської області внести запис про судове рішення щодо скасування змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамік", прийнятих відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Керамік № 10/08/09 від 10.08.2009 року і зареєстрованих Державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області за номером: 1 000127 від 14.08.2009 року.

10.06.2011 року суд надсилав до Жовківської районної державної адміністрації, Пустомитівської районної державної адміністрації та Державних реєстраторів відповідних адміністрацій копії судових рішень у справі №19/36 від 31.08.2010 року та від 04.05.2011 року з вказівкою внесення записів про судове рішення відповідно до вимог ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Листами від 15.06.2011р. суд з посиланням на положення ст.31 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, чинної на той час, суд повторно звертався до державних реєстраторів Жовківської та Пустомитівської районної державної адміністрації з пропозицією внести зміни до державного реєстру у відповідності до норм чинного законодавства України.

30.06.2011 року державному реєстратору надано копію судового рішення для проведення реєстраційної дії «скасування реєстраційної дії за судовим рішенням». Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.09.2016 року за №.06.2011 року вчинено запис №5001793 - за судовим рішенням скасовано реєстраційну дію №9000127.

11.11.2016 року державний реєстратор звернувся до господарського суду Львівської області з повідомленням про реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії «державна реєстрація змін до установчих документів», стосовно якої прийнято рішення про її скасування, та зазначено про наявність в реєстрі наступних записів: від 19.08.2009 року №0000127 зміна складу або інформації про засновників, від 26.08.2009 року №0000127 зміна складу або інформації про засновників, від 03.03.2010 року №0000127 зміна місцезнаходження, від 13.10.2010 року №3002168 зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів, від 31.03.2011 року №4001793 зміна додаткової інформації. Наявність відповідних записів також підтверджується витягом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.05.2017 року за №22857283.

Згідно з матеріалами реєстраційної справи ТОВ «Керамік» запис від 19.08.2009 року вчинений на підставі поданих 19.08.2009 року реєстратору документів, зокрема, реєстраційної картки та рішення загальних зборів учасників ТОВ «Керамік» №18/08/09 від 18.08.2009 року та Статуту в новій редакції, відповідно до яких змінено склад учасників товариства, а саме включено ТОВ «Корпус 40» (60%) та ТОВ «Офісний центр Пасічний» (40%). Запис від 26.08.2009 року вчинений на підставі поданих реєстратору реєстраційної картки від 26.08.2009 року щодо зміни складу засновників юридичної особи, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Керамік» №21/08/09 від 21.08.2009 року та Статуту в новій редакції, відповідно до затверджено новий склад учасників товариства: ОСОБА_8 (60%) та ОСОБА_9 (40%).

06.10.2016 року та 15.05.2017 року позивач звертався до відповідача з вимогою скликання Загальних зборів учасників товариства, негайного формування Статуту товариства з врахуванням участі в якості засновника ТОВ «Власко» на умовах та у співвідношенні часток згідно зі Статутом ТОВ «Керамік», зареєстрованого 05.08.2009 року за №5000127, про скликання зборів учасників товариства з запрошенням позивача.

22.05.2017 року та 06.07.2017 року позивач звертався до державного реєстратора з вимогою повідомити збори учасників ТОВ «Керамік» про необхідність сформувати статут ТОВ «Керамік» з урахуванням участі в якості засновника ТОВ «Власко» на умовах та у співвідношенні часток згідно зі Статутом ТОВ «Керамік», зареєстрованого 05.08.2009 року за №5000127.

У відповідь на лист позивача від 05.10.2018 року Державний реєстратор листом від 18.10.2018 року повідомив, що за період лютий-вересень 2018 року учасники (власники) ТзОВ «Керамік» не подавали жодних документів у ЦНАП Жовківської районної адміністрації щодо внесення змін до установчих документів чи внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.05.2017 року за №22857283, засновниками ТОВ «Керамік» вказано гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_8, тобто, відомості про учасника ТОВ «Власко» у складі засновників ТОВ «Керамік» відсутні.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно з матеріалами справи позивач вважає, що бездіяльністю відповідача та державного реєстратора порушуються його права, а саме, незважаючи на визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників товариства про виключення ТОВ «Власко» зі складу учасників ТОВ «Керамік», останнім не вчиняються дії для відновлення корпоративних прав як учасника товариства, не проводиться реєстрація змін до установчих документів товариства, а державним реєстратором відповідно до приписів Закону не було повідомлено суд про наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, що скасована судовим рішенням від 15.06.2011 року, які також підлягали скасуванню.

Як встановлено судом вище, згідно з рішенням господарського суду Львівської області від 31.08.2010 року у справі №19/36 визнано недійсним рішення ТОВ «Керамік», прийняте відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Керамік» №10/08/09 від 10.08.2009 року про виключення позивача зі складу учасників товариства, а рішенням 15.06.2011 року у справі №5015/2688/11 (19/36) зобовязано Жовківську районну державну адміністрацію Львівської області внести запис про судове рішення щодо скасування змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамік", прийнятих відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Керамік № 10/08/09 від 10.08.2009 року і зареєстрованих Державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області за номером: 1 000127 від 14.08.2009 року.

Вказані рішення набрали законної сили та згідно з приписами ст.18 ГПК України є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Проте, як підтверджено матеріалами справи та неспростовано відповідачем, фактично вказаними рішеннями суду права позивача щодо його реальної участі в управлінні товариством та щодо фактичного визнання позивача учасником товариства згідно з установчими документами товариства не відновлено та не захищено, адже на даний час відомості щодо участі позивача у складі засновників (учасників) товариства відповідача відсутні.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають,

Згідно з п.3 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Позивач стверджує, що ним неодноразово вживалися досудові заходи з метою відновлення своїх прав на основі судових рішень. На підтвердження наведеного подано вимоги, адресовані відповідачу та державному реєстратору, з доказами їх надіслання у жовтні 2016 року, травні, липні 2017 року, з проханнями про скликання зборів учасників та про формування Статуту на умовах та у співвідношенні часток згідно зі Статутом, зареєстрованим 05.08.2008 року. Відповідь відповідача на такі звернення позивача відсутня. Звернення позивача до державного реєстратора з вимогами повідомити збори учасників ТОВ «Керамік» про необхідність сформувати статут ТОВ «Керамік» з урахуванням участі в якості засновника ТОВ «Власко» суд вважає безпідставними, адже державний реєстратор не має повноважень втручатися в роботу підприємств та зобовязувати їх вчиняти певні дії, а лише здійснює реєстрацію визначених законом дій за наслідками звернень до нього.

Щодо тверджень позивача про невчинення державним реєстратором повідомлення про наявність в реєстрі інших записів, вчинених після реєстраційної дії, що скасована, на підставі чого відповідно до ст.31 попередньої редакції Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» суд повинен був прийняти додаткове рішення про скасування таких реєстраційних дій, то суд зазначає наступне. Так, у матеріалах справи наявне повідомлення державного реєстратора від 11.11.2016 року до господарського суду Львівської області про реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії «державна реєстрація змін до установчих документів», стосовно якої прийнято рішення про її скасування, та зазначено про наявність в реєстрі наступних записів: від 19.08.2009 року №0000127 зміна складу або інформації про засновників, від 26.08.2009 року №0000127 зміна складу або інформації про засновників, від 03.03.2010 року №0000127 зміна місцезнаходження, від 13.10.2010 року №3002168 зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів, від 31.03.2011 року №4001793 зміна додаткової інформації. Проте, таке повідомлення здійснено лише у 2016 році, під час дії нової редакції закону, яка вже не передбачала вчинення судом дій, які раніше передбачалися ст.31 Закону. Тобто, докази того, що державний реєстратор, виконуючи рішення суду та скасовуючи реєстраційний запис від 14.08.2009 року, дотримався вимог ст.31 Закону та своєчасно повідомив суд про наявність відповідних записів, немає. Винесення судом додаткового рішення без повідомлення державного реєстратора відповідно до чинної на той час редакції ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» також було неможливим. Також суд вважає помилковими посилання позивача на невиконання судом приписів ч.1 ст.31 вказаного Закону (у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи) при ухваленні рішення у справі №5015/2688/11, адже відповідач був учасником справи у статусі відповідача і був обізнаний про прийняття рішення, а позовна вимога про зобовязання юридичної особи вжити заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням не заявлялась, судом не розглядалась, і відповідно, в резолютивній частині рішення не могла вирішуватись. Крім цього, відповідне рішення у встановленому законом порядку не оскаржувалось. Правом оскарження бездіяльності субєкта державної реєстрації, якщо таке мало місце, на думку позивача, останній не скористався, доказів протилежного не надав.

Як зазначено в постанові ОСОБА_10 Верховного Суду від 04.09.18р. у справі №904/5857/17, спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Суд вважає, що відсутність у єдиному державному реєстрі та установчих документах відповідача відомостей щодо позивача як учасника ТОВ «Керамік» за наявності чинних судових рішень у справі №19/36 та №5015/2688/11 порушує права позивача як учасника товариства, який, у звязку з визнанням судом його виключення з товариства незаконним, юридично продовжує володіти корпоративними правами, який вправі очікувати наслідків від їх реалізації, який не може бути обмежений у судовому захисті своїх прав та має право будь-яким не забороненим способом захищати свої права і свободи від порушення і протиправних посягань.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач одночасно з поданням заперечень на позовну заяву подав клопотання про застосування позовної давності та відмову в задоволенні позову. Відповідач стверджує, що позовні вимоги про скасування реєстраційних дій від 19.08.2009 року та від 26.08.2009 року та про зобовязання Загальні збори сформувати статут заявлені з пропуском строку позовної давності, адже про існування таких записів позивачу було відомо з 2010 року. Позивач стверджує, що позовна давність не застосовується до правовідносин щодо усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном (ст.391 ЦК України), оскільки мова йде про триваюче правопорушення. Відповідач стверджує, що позивач фактично ставить питання захисту речового права, а саме витребування у відповідача начебто неправомірно набутої ним частки, тобто обрав засобом захисту свого права віндикаційний позов, позовна давність до якого поширюється в загальному порядку. Суд вважає необґрунтованими твердження сторін щодо негаторного та віндикаційного позовів у даній справі, однак, враховуючи заяву сторони про застосування позовної давності, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Так, як вбачається з матеріалів справи №19/36, 17.02.2010 року ТОВ «Власко» зверталося до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Керамік», проведених Жовківською районною державною адміністрацією відповідно до номерів запису за номером: 1 000127 від 22.03.2006 року, 1 000127 від 16.06.2006 року, 1 000127 від 01.09.2006 року, 1 000127 від 20.04.2007 року, 1 000127 від 06.05.2008 року, 1 000127 від 05.08.2008 року, 1 000127 від 10.08.2009 року, 1 000127 від 19.08.2009 року, 1 000127 від 26.08.2009 року.

Однак, 31.08.2010 року позивачем уточнено позовні вимоги, зокрема, залишено на розгляді вимогу про скасування одного запису - 1 000127 від 14.08.2009 року.

15.06.2011 року позивачем уточнено позовну вимогу та згідно з клопотанням заявлено вимогу про зобовязання Жовківської районної державної адміністрації Львівської області внести запис про судове рішення щодо скасування змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамік", прийнятих відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Керамік № 10/08/09 від 10.08.2009 року і зареєстрованих Державним реєстратором Жовківської районної державної адміністрації Львівської області за номером: 1 000127 від 14.08.2009 року. Господарським судом Львівської області 15.06.2011 року задоволено таку позовну вимогу позивача.

Відтак, суд вважає обґрунтованими твердження відповідача про те, що позивачу було відомо про наявність записів 1 000127 від 19.08.2009 року та 1 000127 від 26.08.2009 року, які він просить скасувати у даній справі, ще при зверненні з позовом 17.02.2010 року у справі №19/36. Однак, відповідачем не підтверджено, що вже на той час наявність таких записів порушували права позивача.

Так, згідно зі ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» в редакції, чинній до 01.01.2016 року, у разі якщо під час внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи державний реєстратор встановлює, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування її державної реєстрації, державний реєстратор зобов'язаний повідомити про це суд, який прийняв таке судове рішення. На підставі повідомлення державного реєстратора суд, який прийняв судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, приймає додаткове рішення про скасування також реєстраційних дій, проведених після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Тобто, подальші дії, повязані зі скасуванням записів, вчинених після реєстраційної дії 14.08.2009 року, не залежали від волі позивача, а ставилися в залежність від дій державного реєстратора повідомлення суду про наявність таких записів, що мало б мати наслідком винесення додаткового рішення по скасуванню таких записів. Відтак, в силу прямої вказівки Закону наступні реєстраційні записи, зокрема, 1 000127 від 19.08.2009 року та 1 000127 від 26.08.2009 року підлягали скасуванню без участі позивача та без додаткових дій позивача. Тобто, позивач, маючи чинні судові рішення від 31.08.2011 року та від 15.06.2011 року, розраховував на повне та фактичне відновлення його прав як учасника товариства. Судове рішення від 15.06.2011 року в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалось та згідно з наказом від 26.12.2011 року набрало законної сили 29.06.2011 року.

Як стверджує позивач і підтверджується матеріалами справи, державний реєстратор, скасовуючи запис 1 000127 від 14.08.2009 року, вимог ст.31 Закону по повідомленню суду про наявність наступних записів не виконав, у звязку з чим такі записи є чинними, зокрема, згідно з записом від 26.08.2009 року змінено склад учасників товариства і такими учасниками є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Позивач не оспорює корпоративних прав таких осіб, а прагне фактичного відновлення свого права на участь в товаристві з часткою в статутному капіталі 1,26%.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Порівняльний аналіз змісту термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 33 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) та статтею 74 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017), про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Вказана правова позиція напрацьована усталеною судовою практикою як Верховного Суду України в постановах від 17.02.2016 у справі №6-2407цс15, від 01.07.2015 у справі №6-178гс15, так і Верховного Суду, зокрема в постанові від 15.05.2018 у справі № 911/3210/17, від 08.05.2018 у справі № 911/2534/17 (позиція Верховного суду у постанові від 28.11.2018 року у справі №911/926/17).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивач, будучи обізнаним про наявність оспорюваних у даній справі реєстраційних записів, змінюючи позовну вимогу щодо скасування реєстраційного запису на новому розгляді справи №5015/2688/11 як такого, що порушувало його права, будучи зацікавленим у належному та своєчасному виконанні рішення суду від 15.06.2011 року та вчиненні подальших дій у визначеному ст.31 Закону порядку, міг довідатись про порушення своїх прав та інтересів після набрання рішенням суду у справі №5015/2688/11 законної сили 29.06.2011 року, яке було обовязковим до виконання державним реєстратором, та після невиконання державним реєстратором подальших дій під час виконання рішення суду 30.06.2011 року.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Враховуючи, що загальна позовна давність тривалістю три роки на час подання позову 23.06.2018 року у даній справі закінчилась і позивачем не обґрунтовано поважності причин її пропуску, то позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за №000127 від 19.08.2009р., зміна скороченого найменування, зміна складу або інформації про засновників; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за №000127 від 26.08.2009р., зміна складу або інформації про засновників задоволенню не підлягають.

Щодо заперечень відповідача про те, що аналогічні вимоги уже були предметом судового розгляду у справі №19/36, суд вважає такі необґрунтованими та зазначає, що з матеріалів справи №19/36 не вбачається прийняття судового рішення про припинення провадження в частині вимог про скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Керамік» №1 000127 від 19.08.2009 року та № 1 000127 від 26.08.2009 року, що було б перешкодою для повторного звернення з такими вимогами до суду, адже позивачем у провадженні №19/36 було подано заяву про уточнення позовних вимог, які були предметом спору та за результатами яких було прийнято рішення.

Вимога позивача про повідомлення державного реєстратора Жовківської районної державної адміністрації про скасування реєстраційних дій для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації відповідних змін до установчих документів у звязку із відсутністю підстав для скасування відповідних реєстраційних дій через сплив позовної давності, що встановлено вище, задоволенню також не підлягає.

Щодо вимоги про зобовязання Загальних зборів учасників ТзОВ «Власко» сформувати Статут товариства, в якому ТОВ Власко входить до складу учасників з часткою 1,26% в статутному капіталі товариства, та протягом трьох робочих днів надати нову редакцію Статуту товариства для реєстрації державному реєстратору Жовківської районної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч.1,2 ст.2 ГПК України).

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ГПК України).

Верховний суд у постанові від 28.02.2018 року у справі № 923/1106/16 констатував, що встановивши наявність порушеного права позивача, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення позивача до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Судом вище встановлено, що порушене право позивача після визнання в судовому порядку недійсним рішення ТОВ «Керамік» про виключення позивача з числа учасників товариства та зобовязання Жовківської районної державної адміністрації Львівської області внести запис про судове рішення щодо скасування змін до установчих документів ТОВ "Керамік", зареєстрованих за номером 1 000127 від 14.08.2009 року, фактично не відновлене, адже, його реальне визнання учасником товариства, зазначення його учасником товариства у діючих установчих документах товариства, фактична можливість участі в управлінні товариством, не відбулися. Незважаючи на те, що рішення про виключення ТОВ «Власко» зі складу учасників ТОВ «Керамік» визнано недійсним, що має наслідком юридичне визнання позивача учасником товариства, на даний час відомості про статус позивача як учасника (засновника) товариства в Статуті товариства ТОВ «Керамік» та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. Відповідачем не спростовано обставин невчинення ним дій, спрямованих на виконання рішення суду від 31.08.2010 року та приведення установчих документів у відповідність з таким рішенням в частині зазначення учасником товариства ТОВ «Власко». Державна реєстрація змін до установчих документів №1000127 від 26.08.2009 року, якою згідно з відміткою на Статуті ТОВ «Керамік» зареєстровано нову редакцію Статуту, відповідно до якої учасниками товариства є ОСОБА_9 та ОСОБА_8, не скасовано і в даному провадженні не може бути скасовано з підстав пропуску строку позовної давності, про що зазначено судом вище.

Особу, чиї права порушено діями або бездіяльністю органу управління юридичної особи, не позбавлено права на звернення до суду з позовом про зобов'язання юридичної особи вчинити певні дії або утриматись від вчинення таких дій (п.2.32 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Пленум Верховного суду України у постанові від 24.10.2008 року N 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» також розяснює, що підвідомчими судам є справи про зобов'язання внести зміни до установчих документів товариства у випадку виходу учасника з товариства, відчуження частки (її частини) в статутному (складеному) капіталі товариства, вступом правонаступника (спадкоємця) учасника до господарського товариства тощо за позовами таких осіб.

З огляду на те, що спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу, враховуючи спрямованість позовних вимог на повне та ефективне відновлення корпоративного права позивача, враховуючи невчинення відповідачем дій по поновленню становища позивача у складі товариства після ухвалення рішення суду у справі №19/36, суд доходить висновку про необхідність забезпечення позивачу ефективного захисту та задоволення позовної вимоги у спосіб зобовязання ТзОВ «Керамік» внести зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» із зазначенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Власко» учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» із часткою 1,26% в статутному капіталі. Суд не вважає за можливе зобовязувати Вищий орган товариства вчиняти ті чи інші дії та підміняти його компетенцію, що фактично просить позивач, однак, з урахуванням встановлених вище обставин справи, рекомендаційних положень вищих судів України та бездіяльності відповідача, саме на останнього може бути покладений обовязок по вжиттю дій, спрямованих на реальне забезпечення поновлення прав позивача, визнаних рішенням суду від 31.08.2010 року справі №19/36. При цьому, суд вважає, що визначений ним спосіб захисту інтересів позивача здійснюється відповідно до приписів ст.2 та ст.5 ГПК України і не суперечить законодавству.

Також суд вважає недоведеним твердження відповідача про пропуск строку позовної давності до заявленої вимоги та зазначає наступне. Обізнаність позивача із наявними реєстраційними записами, про скасування яких заявлено вимоги у даній справі, та невчинення держаним реєстратором дій по їх скасуванню шляхом попереднього повідомлення суду, не підтверджують факт обізнаності позивача в 2010 році про порушення своїх прав шляхом невчиненням відповідачем дій по виконанню рішення суду від 31.08.2010 року та невнесення відомостей до Статуту товариства про зазначення позивача учасником товариства. Крім цього, чинним законодавством до обов'язків учасника господарського товариства не віднесено зобов'язань щодо періодичного ознайомлення з даними установчих документів товариства або Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а його обізнаність про рішення, які приймаються вищим органом управління товариства, фактично поставлена в залежність від виконання товариством визначеного законодавством порядку скликання та проведення загальних зборів учасників (позиція Верховного суду у справі № 914/758/17, постанова від 03.04.2018 року). Відповідно, відсутні докази, що позивач знав чи міг знати про порушення свого права вже у 2010 році. Більше того, рішення суду про визнання недійсним рішенням Загальних зборів учасників про виключення ТОВ «Власко» набрало законної сили 04.05.2011 року після залишення його в силі в частині відповідної позовної вимоги Вищим господарським судом України. Враховуючи, що 06.10.2016 року позивач звертався до відповідача з вимогами сформувати Статут товариства з урахуванням участі позивача в складі учасників товариства, можна стверджувати, що про невчинення відповідачем дій по виконанню рішення суду та поновлення позивача в його правах щодо участі в товаристві, позивачу стало відомо не швидше жовтня 2016 року. Докази визначення іншого моменту у матеріалах справи відсутні. Відтак, строк позовної давності з такого моменту щодо захисту позивачем своїх прав шляхом звернення до суду з позовом про зобовязання вчинити певні дії не закінчився.

Суд звертає увагу, що позивач також просив зобовязати загальні збори учасників товариства протягом трьох робочих днів надати нову редакцію Статуту товариства для реєстрації державному реєстратору Жовківської районної державної адміністрації, враховуючи положення ч.2 ст.7 закону України «Про господарські товариства». Так, згідно з вказаною нормою товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру. Проте, на даний час не встановлено невиконання відповідачем такої вказівки закону, тому така вимога є передчасною і задоволенню в межах даного позову не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи розяснення Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», що якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну, суд покладає відшкодування судових витрат у розмірі 881,00 грн. за часткове задоволення однієї позовної вимоги немайнового характеру на відповідача, решта сплаченого судового збору залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамік» (код ЄДР 19328967, 80300, Львівська обл., Жовківський район, місто Жовква, вулиця Дорошенка, будинок 15) внести зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» із зазначенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Власко» (код ЄДР 13831837, 79009, АДРЕСА_1) учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» із часткою 1,26% в статутному капіталі.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамік» (код ЄДР 19328967, 80300, Львівська обл., Жовківський район, місто Жовква, вулиця Дорошенка, будинок 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Власко» (код ЄДР 13831837, 79009, АДРЕСА_1) 881,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10.01.2019 року.

Суддя Матвіїв Р.І.