Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/552/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. при секретарі судового засідання Ярощук О.П., розглянувши в загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут"

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені в розмірі 6 168 142, 63 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2;

від відповідача: представник ОСОБА_3

Статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтями 35, 37 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі по тексту Позивач, ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (далі по тексту Відповідач, ТОВ "Рівнегаз збут" в якому просить стягнути з останнього 6 168 142 грн. 63 коп. з яких пеня у розмірі 3 914 565, 35 грн., 3% річних у розмірі 912 263, 45 грн. та 1 341 313, 83 грн. інфляційних втрат.

В обгрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 17-242-Н від 11.04.2017 він поставив Відповідачу природний газ на загальну суму 333 150 764, 25 грн., однак взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати за поставлений газ Відповідач здійснював несвоєчасно, внаслідок чого Позивачем здійснені вказані нарахування штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 21.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №918/552/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

25.09.2018 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій останній вважає позовні вимоги необгрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 6.1 Договору № 17-242-Н від 11.04.2017 сторони погодили порядок та умови проведення розрахунків, відповідно до якого оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Відповідно до абзацу третього цього ж пункту, остаточний розрахунок з оплати придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу подовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк. Вартість фактичного переданого природного газу, який підлягає оплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі- продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу. Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту, до закінчення 90 (девяностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівлі-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу але до закінчення 90 днів, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок зa придбаний покупцем газу, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватися в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування неустойки, 3% річних, з також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуюся з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій і державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 має бути здійснений до закінчення 90 (девяностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

При цьому, як наголошує Відповідач, що на виконання умов п. 6.1. Договору, останнім щомісячно на адресу Позивача надсилались акти звіряння розрахунків, на підтвердження цього долучив до матеріалів справи копії листів.

Разом з тим, як зазначає Відповідач, в п. 6.2 Договору від 11.04.2017 передбачено, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

Відповідач також звертає увагу суду, на те що основним джерелом надходження коштів на рахунок із спеціальним режимом використання Відповідача та оплати Позивачу за реалізований природний газ є одержання коштів за поставлений природний газ для потреб населення. У звязку з тим, що населення розраховується за спожитий природний газ та послуги з його розподілу переважно пільгами та субсидіями, то здійснювати розрахунки з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" можливо лише за рахунок коштів, що надходять із Державного бюджету на компенсацію витрат за поставлений природний газ даній категорії споживачів.

Крім того, Відповідач також зазначає про те, що розрахунки між сторонами за Договором були здійснені виключно двома способами: шляхом укладення спільних протокольних рішень (далі СПР) про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів Державного бюджету України та здійсненням перерахунків сум коштів поточного рахунку із спеціальним режимом використання, згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідними постановами НКРЕКП.

Водночас, Відповідач вважає за необхідне звернути увагу суду на істотні обставини, які в силу імперативного правового регулювання правовідносин сторін прямо впливають на стан розрахунків між сторонами, зокрема на наступні: відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу і забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" Відповідач - "Рівнегаз збут" є постачальником природного газу на якого покладені спеціальні обовязки з постачання природного газу побутовим споживачам міста Рівне та Рівненської області.

Пунктом 6.2. укладеного Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обовязки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обовязків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання га порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 визначено уповноважені банки, які обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, до спеціальних обовязків яких включено обовязок з постачання природного газу, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам для виконання спеціальних обовязків, покладених на таких продавців ВАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ АБ "Укргазбанк" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового звязку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день, а саме: до 10 години - перераховується залишок коштів на початок операційного дня; до 17 години - перераховуються усі кошти, що надійшли протягом операційного дня на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті структурними підрозділами газопостачальних підприємств.

Відтак, постановою НКРЕ від 30.09.2015 р. № 2516 затверджено "Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки", відповідно до п.1.1 якого цей алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

При цьому згідно з п. 4 розділу II Алгоритму газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій "населення" та "ТКЕ - населення", згідно з положеннями цього Алгоритму.

Отже, на виконання Закону України "Про ринок природного газу" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ" Відповідачу було відкрито у ВАТ "Державний ощадний банк України" поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від населення.

Підсумовуючи Відповідач зазначає про те, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що по суті, усуває останнього від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматизованому перерахунку зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки Позивача за вказаними вище нормативами.

Отже, як наголошує Відповідач, у останнього відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з Позивачем за придбаний природний газ, гарантований постачальник отримує грошовий ресурс для розрахунку з оптовим Продавцем за природний газ лише після здійснення споживачами природного газу (населенням) повних розрахунків за весь обсяг спожитого газу. Таким чином, Відповідач може здійснити розрахунок перед Позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам Відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок Відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховуються на рахунок Позивача.

Відтак, Відповідач стверджує, що він, дотримуючись умов Договору, виконав зобовязання з оплати вартості отриманого від Позивача природного газу, в порядку, означеному умовами даного Договору та з дотримання імперативних норм діючого законодавства України, так як Відповідач є субєктом ринку природного газу, діяльність якого підпорядкована спеціалізованим нормам законодавства, а тому наслідки порушення грошового зобовязання, які передбачені ст. ст. 549, 624, 625 ЦК України не застосовуються.

Щодо порядку розрахунків між сторонами з використанням Спільних протокольних рішень (СПР) Відповідач зазначає наступне.

Згідно зі ст. 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність субєктів господарювання є регулювання цін і тарифів, надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій (ч. 2 ст. 12 ГК України). Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів (ч. 3 ст. 12 ГК України).

Тобто, на думку Відповідача, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності Відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою було прийнято норми ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", норми Закону про державний бюджет на відповідний рік, в якому передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, норми п. 11 ч. 1 ст. 20, п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 5 ч. 1 ст. 12, п. 5 ч. ст. 13, п. 5 ч. 1 ст. 14, п. 5 ч. 1 ст. 15, п. 7 ч. 1 ст. 16, ст. 20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також низку інших законодавчих актів.

На виконання вищевказаних законодавчих актів прийнято підзаконні нормативні акти, як то Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, спільний наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Підписання спільних протокольних рішень, є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

Дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям юридичних та фізичних осіб. Правовідносини, що регулюються нормами адміністративного законодавства, виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій. І саме з цього моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування. Оформлення документів, в тому числі, спільних протокольних рішень взаєморозрахунків є процедурою реалізації цього права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів з фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. З огляду на прямий причинно-наслідковий звязок між фактом придбання Відповідачем у Позивача природного газу і платіжною дисципліною споживачів та фактом надання Відповідачем послуг пільговим категоріям споживачів, є підстави для застосування норм адміністративного законодавства, що регулює питання бюджетного відшкодування коштів на оплату пільг та субсидій.

Враховуючи вищевикладене, на думку Відповідача, нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу не може вважатись правомірним, оскільки нормами спеціального законодавства, що регулюють бюджетні правовідносини, не передбачено право здійснювати такі нарахування. Тобто, в цій частині грошові зобовязання між сторонами регулюються, в першу чергу, нормами спеціального законодавства.

Зокрема, як зазначає Відповідач, постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та спільним наказом Міненерговугілля та Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 прямо передбачено, що Позивач та Відповідач у цій справі є учасниками розрахунків, які проводяться за рахунок коштів державного бюджету.

Підтвердженням факту виникнення господарського зобовязання по отриманню бюджетного відшкодування на суму наданих Відповідачем пільг та субсидій, є спільні протокольні рішення, учасниками такого зобовязання є Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департамент фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, Позивач та Відповідач.

Так, на виконання зазначених вище Порядків за участю як Позивача так і Відповідача було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Зокрема, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, ТОВ "Рівнегаззбут" та НАК "Нафтогаз України" було підписано спільні протокольні рішення.

Тобто, як зауважує Відповідач, виконання сторонами спільних протокольних рішень, а також положень Постанови КМУ № 20 та Порядку, затвердженого наказом Міненерговугілля та Мінфіну № 493/688, враховуючи зміст протокольних рішень і первинних документів, складених на його виконання, а також виконання умов Договору від 11.04.2017 засвідчує, що Позивач та Відповідач фактично погодились, що оплата за договором, проводиться шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільного протокольного рішення, а день проведення таких розрахунків був одночасно і днем погашення заборгованості за природний газ за Договором від 11.04.2017. Відтак, здійснення розрахунків за спільними протокольними рішеннями, свідчить про зміну порядку і строк проведення розрахунків за отриманий природний газ, відповідно до Договору. Тому, для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, необхідно, щоб оплата за природний газ була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями.

Як зазначає Відповідач, обовязок ТОВ "Рівнегаз збут" здійснювати реалізацію природного газу побутовим споживачам (в т.ч. і тим, що мають пільги та субсидії) прямо передбачений пунктами 2) та 3) ч. З та абз. 2 ч. 14 Положення № 187, а отже, реалізація ТОВ "Рівнегаззбут" природного газу населенню на пільгових умовах має імперативний характер, і саме тому Порядок № 20 встановлює окремий порядок проведення розрахунків у відповідності до правил бюджетного законодавства.

30.10.2018 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з твердженням Відповідача з огляду на наступне.

На думку Позивача, Відповідачем по суті не було обгрунтовано на підставі чого вимоги Позивача не підлягають задоволенню, а є лише посилання на положення Постанови Кабінету Міністрів України № 20, положення спірного договору, посилання на Спільні протокольні рішення, які були підписані, як зі сторони Позивача так і Відповідача.

Щодо заперечень Відповідача про відсутність у нього можливості вплинути на дію визначеного умовами законодавства алгоритму, який встановлює порядок розподілу грошових коштів, що надходять на рахунки із рахунків зі спеціальним режимом використання, то Позивач категорично не погоджується з таким твердженням Відповідача та вважає що вказане не відповідає умовам договору між сторонами з огляду на таке.

Так п. 6.2 Договору встановлює, що оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що при наявності заборгованості Покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Продавця.

Таким чином, у разі якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання покупця надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, покупець зобов'язується здійснити дії щодо оплати заборгованості зі свого поточного рахунку.

Відтак, на думку Позивача, умови договору, а саме п. 6.2 прямо встановлює, що Відповідач не обмежується в здійсненні розрахунків з Позивачем лише рахунками з спеціальним режимом використання і тому Відповідач дійшов хибного висновку, що був позбавлений можливості розрахуватись за поставлений позивачем природний газ.

Також, Позивач зазначає, що Відповідач неправильно тлумачить постанову Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, прирівнявши її положення до положень постанови Кабінету Міністрів України №20. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2012р. №256 сторонами жодних правочинів щодо зміни порядку та строків проведення оплати за спожитий природний газ не підписувалось та не виконувалось.

Отже, як наголошує Позивач, зазначена постанова ніякого відношення до постанови КМУ №20 від 11.01.2005 не має та не звільняє Відповідача від відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання за Договором.

Крім того, Позивач звертає увагу суду на той факт, що зміст укладеного Сторонами Договору №17-242-Н купівлі-продажу природного газу від 11.04.2017 року у повній мірі відповідає вимогам Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. N444, у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року N 853 (далі - Примірний Договір).

Зокрема, абзац 8 пункту 6.1. укладеного Сторонами Договору повністю відповідає вимогам абзацу 8 пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. N444, у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року N853, чинній до 11 січня 2018 року, наступного змісту:

«...Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень відповідно до Порядку не змінює строків та умов розрахунків за цим договором...».

Вищевказаний абзац 8 виключено із пункту 20 Примірного договору лише 11 січня 2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №25, чинній з 06.02.2018 року, а тому Сторони правомірно його застосовували у своїй діяльності при виконанні умов Договору купівлі-продажу природного газу №17-242-Н від 11.04.2017 року, у відповідності до чинного на момент укладання договору законодавства.

16.11.2018 від Відповідача надійшли заперечення на відповідь Позивача на відзив, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, врахувавши наступне.

Природний газ, який придбавався за Договором купівлі-продажу природного газу №17-242-Н від 11.04.2017 (далі - Договір), використовувався Покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (п.1.2 Договору), з яких більша частина належить до соціально вразливих споживачів, які мають законодавчо закріплене право на отримання пільг та субсидій на оплату вартості спожитого газу, що в свою чергу передбачає право газопостачального підприємства на отримання відшкодування вартості наданих таким споживачам послуг за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету на оплату пільг та субсидій.

Розрахунки між суб'єктами ринку природного газу за природний газ, поставлений населенню, яке має пільги та отримує житлові субсидії, здійснюються відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 (далі - Порядок №20), Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України 03.08.2015р. №493/688, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.08.2015р. за №1007/27452 (далі - наказ), шляхом підписання всіма учасниками розрахунків спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків. Іншого джерела, ніж кошти державного бюджету, для розрахунку за природний газ цієї категорії населення, не існує.

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій № 20 визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами (далі - субвенція) (п. 1 Порядку).

З викладеного Відповідач зазначає, що кошти, якими Позивач мав розрахуватись з НАК «Нафтогаз України» мали бути виділені як субвенція, що сформована за рахунок знов же таки коштів, отриманих в тому числі і від НАК «Нафтогаз України» та/або підприємств, повязаних із Відповідачем.

Також Відповідач зазначає про те, що законодавством чітко передбачено, що в розрахунках за надані пільги, субсидії та компенсації бере участь значна кількість субєктів, як-то самі надавачі послуг і їх постачальники, так і органи державної влади.

Відповідачем стверджує, що відносини з відшкодування місцевими бюджетами надавачам послуг вартості спожитого пільговиками та субсидіантами природного газу за рахунок субвенцій із державного бюджету, які в подальшому мають бути перераховані ТОВ «Рівнегаз збут» на рахунок НАК «Нафтогаз України» відповідно до установленого Порядку № 20, регулюються бюджетним законодавством і є для ТОВ «Рівнегаз збут» непередбачуваними і на які ні Позивач, ні Відповідач не можуть впливати.

Таким чином, як зазначає Відповідач, для нарахування штрафних санкцій за Договором, необхідно встановити порушення зі сторони саме ТОВ «Рівнегаз збут» процедури проведення розрахунків відповідно до Порядку №20, а саме: невиконання обовязків, встановлених для постачальників природного газу (не підписання актів звіряння, не підписання спільних протокольних рішень, не надання платіжних доручень до органів казначейства, тощо).

Виходячи із практики відшкодування надавачам послуг вартості ресурсів (товарів, послуг) та специфіки формування та використання фінансових ресурсів (бюджету) для забезпечення завдань та функцій, які здійснюються відповідними органами державної влади, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду надходження бюджетних коштів є нерівномірним, а тривалість надходження коштів за процедурою, визначеною Порядком № 20, може бути розтягнута на місяці. Проте Позивачем під час проведення розрахунків штрафних санкцій не враховано виконання/невиконання ТОВ «Рівнегаз збут» своїх обовязків як учасника розрахунків відповідно до Порядку № 20.

Також, Відповідач звертає увагу суду на те, що підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків НАК "Нафтогаз України"" у такий спосіб виявив свою згоду здійснити розрахунки відповідно до згаданого Порядку і тим самим погодився із зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором від 11.04.2017 року №17-242-Н.

Відтак, Відповідач вважає, що незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

Ухвалою суду від 20.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.12.2018.

Представник Позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задоволити, натомість представник Відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог повністю з підстав зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

11 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (Покупець) уклали Договір купівлі-продажу природного газу № 17-242-Н (Договір).

Відповідно до п.п 1.1., 1.2. Договору Продавець зобов'язується передати покупцеві у 2017-2018 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що передається за цим договором використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Згідно п. 2.1. Договору, Продавець передає Покупцеві з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно) природний газ обсягом до 373 350, 00 тис. куб. м з розподілом його по місяцях кварталів.

Відповідно до п. 3.2. Договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно п. 5.1. Договору, з 01.04.2017 ціна на природний газ, який передається за цим договором становить 4 942, 00 грн. за 1 000 куб.м., крім того податок на додану вартість-20%. Всього до сплати за 1 000 куб. м природного газу - 5 930, 40 грн. з ПДВ.

У разі зміни ціни природного газу або порядку її визначення, нова ціна застосовується сторонами під час складання актів приймання-передачі природного газу та проведення розрахунків за цим договором з моменту набрання чинності відповідним рішенням Кабінету Міністрів України (п.5.2 Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за природний газ здійснюється Покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 (Офіційний вісник України. 2005 р. № 2, ст. 88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90 (девяностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати: надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Україна від 11 січня 2005, № 20 (Офіційний вісник України, 2005 p., № 2, ст. 88), має бути здійснений до закінчення 90 (девяностого) дня. що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коди продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

За наявності заборгованості за попередні періоди Покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця (п. 6.3 Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання Договору Продавець з квітня 2017 по вересень 2017 року передав, а Покупець отримав природний газ на суму 333 150 764, 25 грн.

Факт приймання-передачі природного газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу: Акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2017 на суму 133 625 065, 63 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2017 на суму 59 992 021, 28 грн; акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2017 на суму 36 501 789, 91 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2017 на суму 38 274 766, 02 грн.; акт приймання-передачі природного газу від 31.08.2017 на суму 28 020 327, 54 грн; акт приймання-передачі природного газу від 30.09.2017 на суму 36 736 793, 87 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунки між сторонами за Договором були здійснені двома способами: шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів Державного бюджету України та здійсненням перерахунків сум коштів поточного рахунку із спеціальним режимом використання, згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідними постановами НКРЕКП.

Враховуючи порушення Відповідачем термінів виконання грошових зобовязань за Договором, Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 914 565, 35 грн. - пені (з 26.05.2017 по 20.12.2017), 912 263, 45 грн. - 3% річних (з 26.05.2017 по 20.12.2017), 1 341 313, 83 грн. - інфляційних втрат (з липня 2017 по листопад 2017 включно) згідно доданого розрахунку.

Пунктом 7.2 Договору встановлено відповідальність за невиконання Покупцем умов п. 6.1 Договору щодо порядку оплати природного газу. Відповідно до вищевказаного пункту Договору, у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі вищезазначеного, Позивач просить стягнути з Відповідача за зобов'язаннями квітня 2017 року: 293 129, 56 грн. - пені за період з 26.05.2017 по 22.08.2017 від сум заборгованості за кожний період сплати, передбаченої умовами Договору, 70 351,11 грн. - 3% річних за період з 26.05.2017 по 22.08.2017; за зобов'язаннями травня 2017 року - 1 218 208, 75 грн пені за період з 27.06.2017 по 10.09.2017, 3% річних в сумі 292 370, 10 грн за період з 27.06.2017 по 10.09.2017, інфляційних втрат в розмірі 114 904, 52 грн; за зобов'язаннями червня 2017 року - 537 940, 44 грн пені за період з 26.07.2017 по 02.10.2017, 3% річних в сумі 129 105, 71 грн за період з 26.07.2017 по 02.10.2017; за зобов'язаннями липня 2017 року - 659 610, 24 грн пені за період з 29.08.2017 по 20.12.2017, 3% річних в сумі 151 307, 30 грн за період з 29.08.2017 по 20.12.2017, інфляційних втрат в розмірі 619 405, 72 грн; за зобов'язаннями серпня 2017 року - 603 629, 83 грн пені за період з 26.09.2017 по 20.12.2017, 3% річних в сумі 136 220, 14 грн, інфляційних втрат в розмірі 347 118, 85 грн; за зобов'язаннями вересня 2017 року - 602 046, 53 грн пені за період з 26.10.2017 по 20.12.2017, 3% річних в сумі 132 909, 09 грн за період з 26.10.2017 по 20.12.2017, інфляційних втрат в розмірі 259 884, 74 грн.

Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом частини 1 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічний припис містить статті 526 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зі змісту вищезазначених положень, а також аналізу пунктів 3.3, 3.4 та 6.1 договору, вбачається, що обсяги поставленого позивачем газу та суми, що підлягали до сплати за кожен окремий місяць поставки вказаного товару встановлюється саме підписаними між сторонами актами приймання-передачі газу, які в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складаються під час здійснення господарських операцій, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

Як встановлено п. 6.2 договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

З матеріалів справи встановлено, що вартість поставленого природного газу за договором № 17-242-Н була оплачена Відповідачем частково шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Позивача в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, в межах строків оплати, встановлених п. 6.1 договору, на суму - 158 166 690, 32 грн., частково (інша частина вартості природного газу) - за рахунок коштів Державного бюджету, отриманих на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на суму 174 984 073, 93 грн., що загалом становить 333 150 764, 25 грн.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, ТОВ "Рівнегаз збут" та НАК "Нафтогаз України" складено та підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на надання пільг, субсидій і компенсацій населенню, які укладались у 2017 році, а саме:

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 2827 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 29.05.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 2723 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 19.05.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 2966 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 20.06.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 3139 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 21.07.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 3302 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 17.08.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 3787 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 24.10.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 3808 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 01.11.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 2546 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 13.05.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу № 2723 за рахунок коштів Загального фонду Державного бюджету України від 19.05.2017.

На виконання зазначених спільних протокольних рішень, Позивачу перераховано кошти за спожитий природний газ в загальній сумі 174 984 073, 93 грн., що підтверджується випискою банку про рух коштів по рахунку відкритому у ГУ ДКСУ у Рівненській області, яка міститься в матеріалах справи, та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні (т.2 а.с. 111-112).

Отже розрахунки між сторонами договору купівлі-продажу природного газу 17-242-Н здійснювались двома способами укладенням спільних протокольних рішень та коштами, які перераховувались Відповідачем на користь Позивача виключно з рахунку зі спеціальним режимом використання у відповідності до п. 6.2 договору.

Відповідно до розділу 1 вищевказаних протокольних рішень, предметом Спільних протокольних рішень є організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Згідно пункту 2.6 розділу 2 протокольних рішень визначено порядок проведення взаєморозрахунків, а саме: Сторона 3 (ТОВ "Рівнегаз збут") перераховує Стороні останній (НАК "Нафтогаз України") кошти за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 11.04.2017 № 17-242-Н із записом у графі призначення платежу Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, за природний газ 2017 року для населення, договір від 11.04.2017 № 17-242-Н.

Розділом 3 протокольних рішень передбачено, що з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення Сторони зобов'язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688; перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього Спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим Спільним протокольним рішенням.

Сторони, що підписали Спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (розділ 4 Спільних протокольних рішень).

За умовами вищевказаних Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 11.04.2017 №17-242-Н.

Так, за змістом розділу 3 Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, сторони зобов'язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Таким чином, підписання сторонами Спільних протокольних рішень та виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата за природний газ за договором № 17-242-Н підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень. Тим самим сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, надані відповідно до договору. Тобто, враховуючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору.

На виконання зазначених протокольних рішень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та договору купівлі-продажу природного газу від 11.04.2017 № 17-242-Н, Відповідачем проведено розрахунки із Позивачем за отриманий природний газ за рахунок наданих державою на погашення заборгованості коштів, що підтверджено наявною в матеріалах справи банківською випискою.

В подальшому, зазначений Порядок, затверджений постановою КМУ № 20 від 11.01.2005, втратив чинність 01.01.2018, та після цієї дати вартість пільг компенсувалася відповідачу згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002.

Відповідно до абз. 8 п. 6.1. договору купівлі-продажу природного газу від 11.04.2017 № 17-242-Н сторони погодили що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів який перевищують цей 5 денний строк.

Проте, Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, спільний наказ Міненерго та Мінфіну України від 03.08.2015 № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладеного між ними договору, оскільки мають імперативно-регулюючий характер.

Для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов'язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов'язання.

Укладаючи спільні протокольні рішення, Позивач і Відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

У відповідності до пунктів 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення

Згідно з п. п. 2.1 - 2.3 вищевказаного Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2016 № 705 Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій, компенсацій, у пункті 7 в абзаці 4 слова за згодою учасників виключено, а також доповнено пункт абзацами такого змісту: Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ПАТ Укртрансгаз, Державне підприємство Енергоринок, виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п`яти робочих днів. До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг). Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до цього Порядку.

Так, Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету є частиною законодавства, оскільки укладені на виконання постанови Кабінету Міністрів України, а тому є обов'язковими для виконання всіма сторонами.

Враховуючи викладене, підписання сторонами Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за природний газ за договором купівлі-продажу природного газу від 11.04.2017 № 17-242-Н.

Отже, сторонами змінено порядок проведення остаточного розрахунку, та їх відносини були підпорядковані вимогам Спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів, зокрема постанові Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 №20.

При розгляді справ щодо застосування норми частини другої статті 625 ЦК України та санкцій, передбачених умовами договору, необхідною умовою для їх застосування є те, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Укладенням Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 визначено уповноваженими банками, які обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, до спеціальних обов'язків яких включено обов'язок з постачання природного газу, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам для виконання спеціальних обов'язків, покладених на таких продавців, Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк та Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2516 від 30.09.2015 (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин між сторонами) затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, відповідно до якого, цей алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам (далі постанова НКРЕКП №2516 від 30.09.2015).

Згідно з пунктом 4 Алгоритму, газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій населення та ТКЕ населення, згідно з положеннями цього Алгоритму.

Відповідно до пункту 6 Алгоритму споживачі, які відносяться до категорій населення та ТКЕ населення оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами.

На виконання Закону України "Про ринок природного газу" та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ" Відповідачем відкрито в ВАТ "Державний ощадний банк України" поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від населення № 0986.

На виконання умов вказаного договору, сторонами передбачено договірне списання (перерахування) банком коштів з рахунків відповідача в терміни та порядку, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору купівлі-продажу природного газу № 17-242-Н від 11.04.2017, газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Згідно зі статтею 12 Господарського Кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Отже, у Відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з Позивачем за природний газ, гарантований постачальник отримує грошовий ресурс для розрахунку лише після здійснення споживачами природного газу (населенням) повних розрахунків за весь обсяг спожитого газу. Таким чином, Відповідач може здійснити розрахунок перед Позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам Відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок Відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховуються на рахунок Позивача.

Виходячи з вищенаведених норм, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки Позивача за визначеними нормативами.

З огляду на наведене, у Відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з Позивачем за поставлений природний газ на підставі Договору купівлі-продажу №17-242-Н від 11.04.2017 року.

Відтак усі вищевикладені обставини виключають застосування штрафних санкцій у вигляді пені, так само як і нарахування 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та нарахувань інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 910/9806/16 від 14.03.2018, у справі № 904/2743/16 від 14.06.2018, у справі № 922/3873/17 від 02.08.2018, у справі № 924/1090/17 від 14.08.2018.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що оплата за природний газ проводилась Відповідачем в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 30.09.2015, постановою НКРЕКП № 2516 від 30.09.2015, з дотриманням умов п. 6.2 договору, а остаточний розрахунок проводився на підставі Спільних протокольних рішень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, та Відповідач на виконання умов Спільних протокольних рішень повністю розрахувався за природний газ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову.

2. Судові витрати у справі покласти на Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Повний текст рішення складено та підписано 27 грудня 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.