ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2018 Справа № 19/5009/1481/11

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго від 28.08.18 № 32-32/13341 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом: публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат, 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18

про стягнення коштів

орган виконання: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 8 від 01.01.18;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 17 від 23.01.18;

від ВПВР: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

29.08.18 до господарського суду Запорізької області надійшла скарга публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (далі ПАТ Запоріжжяобленерго) від 29.08.18 № 32-32/13341 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ВПВР Департаменту ДВС МЮУ).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.08.18 вказана вище скарга передана на розгляд судді Даценко Л.І.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.08.18 № П-513/18, враховуючи звільнення з посади судді - доповідача у справі ОСОБА_3, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 19/5009/1481/11 між суддями, за наслідками якого, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.18, справу передано для розгляду судді Корсун В.Л.

Судом встановлено, що на момент надходження скарги матеріали справи № 19/5009/1481/11 у місцевому господарському суді відсутні, оскільки надіслані судом на адресу Донецького апеляційного господарського суду 21.02.18 у звязку з надходженням касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.01.18, і станом на 31.08.18.

Ухвалою суду від 31.08.18 вирішення питання про прийняття скарги відкладено до повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

23.10.18 на адресу суду надійшло уточнена скарга за вих. від 22.10.18 № 141/юр на дії ВПВР Департаменту ДВС МЮУ, згідно із прохальною частиною якої заявник просить суд: постанову державного виконавця ВПВР ДВС України про закінчення виконавчого провадження від 21.05.15 ВП № 28960315 визнати недійсною; зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі № 19/5009/1481/11 та вжити передбачених Законом заходів спрямованих на примусове виконання рішення суду.

У звязку з поверненням матеріалів справи до господарського суду Запорізької області та за наслідками розгляду матеріалів скарги від 29.08.18 № 32-32/13341, у т.ч. клопотання від 28.08.18 № 32-32/13340 про поновлення строку для подання скарги, судом винесено ухвалу від 06.12.18, якою поновлено ПАТ Запоріжжяобленерго пропущений строк для подання скарги від 28.08.18 № 32-32/13341. Прийнято скаргу ПАТ Запоріжжяобленерго до розгляду, судове засідання призначено на 17.12.18 о 15 год. 00 хв.

Також судом вказаною ухвалою запропоновано ВПВР Департаменту ДВС МЮУ надати суду заперечення на скаргу, з нормативно-документальним обґрунтуванням заперечень проти скарги, якщо такі є; надати матеріали виконавчого провадження ВП № 28960315.

Під час судового засідання на електронну пошту суду о 16 год. 07 хв. згідно супровідного листа державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 17.12.18 № 28960315/27-20.1 (без електронного цифрового підпису) надійшли вибіркові копії матеріалів виконавчого провадження № 28660315.

У судовому засіданні 17.12.18 судом оголошено перерву на 18.12.18 о 14 год. 05 хв.

Представник позивача (стягувач) у судовому засідання 18.12.18 підтримав вимоги скарги від 28.08.18 № 32-32/13341 з урахуванням уточнення за вих. від 22.10.18 № 141/юр до скарги на дії ВПВР Департаменту ДВС МЮУ.

Представник відповідача (боржника) проти скарги заперечив повністю з підстав викладених у запереченні від 14.12.18 № 25-16/1995. Зокрема, відповідача зазначив, що під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв у межах чинного на момент винесення постанови законодавства України, а відтак відсутні підстави для визнання постанови про закінчення викоанвчогопровадження недійсною.

Представник ВПВР Департаменту ДВС МЮУ у судове засідання призначене на 18.12.18 не зявився.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ВПВР Департаменту ДВС МЮУ отримав ухвалу від 06.12.18 у цій справі 12.12.18.

Оскільки представник ВПВР Департаменту ДВС МЮУ у судовому заіданні 17.12.18 участі не приймав, відповідальною особою господарського суду вжиті заходи для повідомлення ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про наступну дату, час та місце судового засідання шляхом передачі телефонограми. Проте, за номерамим телефону ВПВР Департаменту ДВС МЮУ (який вказаний на офіційному сайті Міністерства юстиції України) особи (працівники відділу), які відповіли на дзвінок відмовились від прийняття телефонограми.

З огляду на те, що судом вжито всіх належних заходів з повідомлення ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про розгляд даної скраги у справі, суд вважає за можливе розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.05.11 у справі № 19/5009/1481/11 прсуджено до стягнення з державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат (далі ДП «ЗТМК» на користь ВАТ Запоріжжяобленерго 109882156,44 грн. основного боргу, 3 213 604, 40 грн. інфляційних втрат, 830 752, 69 грн. 3% річних; виконання рішення суду розстрочено на 24 місяці шляхом сплати суми заборгованості щомісячно рівними частинами починаючи з червня 2011 по лютий 2012.

На виконання рішення, 30.05.11 судом видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця від 20.09.11 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

Ухвалою від 23.02.15 у справі № 19/5009/1481/11 задоволено заяву ВАТ «Запоріжжяобленерго» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником у справі № 19/5009/1481/11; замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 28960315 щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.05.11 у справі № 19/5009/1481/11 з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на ПрАТ «ХК «Енергомережа».

Ухвалою від 09.04.15 у цій справі задоволено заяву ДП «ЗТМК» про визнання наказу № 19/5009/1481/11 таким, що частково не підлягає виконанню; визнано наказ господарського суду Запорізької області від 30.05.11 у справі № 19/5009/1481/11 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення 82 301 706,10 грн.

Постановою державного виконавця від 20.05.15 на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 23.02.15 № 19/5009/1481/11 замінено назву сторони виконавчого провадження стягувача з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на ПрАТ «ХК «Енергомережа».

21.05.15 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_4 відповідно заяви стягувача прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 05.04.17 у справі № 19/5009/1481/11 (залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.17) заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Запорізької області від 09.04.15 у справі № 19/5009/1481/11 залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.04.15 у цій справі залишено без змін.

Ухвалою суду від 11.12.17 заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі (залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.01.18) про перегляд судового рішення (ухвали) господарського суду Запорізької області від 09.04.15 у справі № 19/5009/1481/11 про визнання наказу від 30.05.11 таким, що частково не підлягає виконанню в частині стягнення 82 301 706, 10 грн. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення; ухвалу суду від 09.04.15 у справі № 19/5009/1481/11 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.08.18 у справі № 19/5009/1481/11 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.01.18 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.12.17 у справі № 19/5009/1481/11 скасовано та прийнято нове рішення. Заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго» про перегляд ухвали від 23.02.15 за нововиявленими обставинами задоволено. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.15 скасовано. У задоволенні заяви ВАТ «Запоріжжяобленего» про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП №28960315 щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.05.11 з ВАТ «Запоріжжяобленего» на ПрАТ «ХК «Енергомережа» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.10.18 у справі № 19/5009/1481/11 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.01.18 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.12.17 у справі № 19/5009/1481/11 скасовано та прийняти нове рішення. Заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго» про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від 09.04.2015 за нововиявленими обставинами задоволено. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.04.15 скасовано. У задоволенні заяви від 24.03.15 ДП ЗТМК про визнання наказу від 30.05.2011 № 19/5009/1481/11 про стягнення з ДП «ЗТМК» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми основного боргу у розмірі 109 882 156,44 грн., інфляційних втрат у розмірі 3 213 604, 40 грн., 3% річних у розмірі 830 752, 69 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 83 301 706,10 грн. - відмовлено.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу ДП «ЗТМК» припинено 29.10.15, про що зроблено відповідний запис в реєстрі; правонаступником ДП «ЗТМК» () за даними реєстру є товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (ТО «ЗТМК», ).

01.02.17 зареєстровано зміни до установчих документів про зміну найменування юридичної особи, а саме, змінено найменування відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» на публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування свої скарги заявник посилається на те, що прийняттим судом рішенням від 03.08.18 ПАТ «Запоріжжяобленерго поновлено в статусі стягувача за виконавчим провадженням ВП № 28960315, тобто здійснено повернення сторони в первісний стан, що існував до моменту укладення недійсного правочину. Відповідно ПрАТ «ХК «Енергомережа», на підставі заяви якого закінчено виконавче провадження, не є стороною виконавчого провадження ВП № 28960315 у справі № 19/5009/1481/11. Стягувачем за виконавчим документом - наказом господарського суд Запорізької області від 30.05.11 № 19/5009/1481/11 є ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджено судовим рішенням. З огляду на викладене, скаржник вказує, що заява ПрАТ «ХК «Енергомережа», яка не є стороною виконавчого провадження, не може бути підставою для прийняття державним виконавцем будь-яких процесуальних документів в рамках виконавчого провадження ВП № 28960315, зокрема, і постанови про закінчення виконавчого провадження. Також ПАТ «Запоріжжяобленерго» вказує, що на сьогоднішній день існує підтверджена рішенням суду заборгованість ТОВ «ЗТМК» перед ПАТ «Запоріжжяобленерго», рішення суду про стягнення якої підлягає примусовому виконанню.

На думку скаржника, у зв'язку з поновленням ПАТ «Запоріжжяобленерго» в якості сторони виконавчого провадження (стягувача у ВП 28960315) постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 28960315 є недійсною, а виконавче провадження підлягає відновленню.

Враховуючи зазначені факти, 10.09.18 ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до ВПВР Департаменту ДВС МЮУ з заявою щодо відновлення виконавчого провадження ВП 28963015 (копія заяви додається). Однак, постанови про відновлення виконавчого провадження чи іншої відповіді щодо розгляду вказаної заяви від органу виконання не надійшло. ПАТ «Запоріжжяобленерго» вважає, що не відновлення виконавчого провадження з боку посадових осіб ВПВР Департаменту ДВС МЮУ порушує права ПАТ «Запоріжжяобленерго» як стягувача у виконавчому провадженні та потурає боржнику у невиконанні рішення суду, що набуло чинності.

Предметом судового розгляду є вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» викладені у прохальні частині скарги (з урахуванням уточнення скарги за вих. від 22.10.18 № 141/юр, а саме:

- визнати недійсною постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 ВП № 28960315;

- зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі № 19/5009/1481/11 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове викоання рішення суду.

Норми права, які підлягають застосуванню судом до спірних правовідносин та висновку суду за результатом розгляду скарги у справі.

Положеннями ст. 343 ГПК України (у редакції станом на час звернення до суду зі скаргою) закріплено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вбачається, що державним виконавцем оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви ПрАТ «ХК «Енергомережа» прийнято 21.05.15.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 № 606-XIV у редакції чинній станом на 21.05.15.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній станом на 21.05.15) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній станом на 21.05.15) визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закну України «Про виконавче провадження», завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зокрема, ст. 41 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній на час звернення зі скаргою до суду) передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Вбачається, що виконавче провадження, як кінцеву стадію судового процесу відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» за наказом господарського суду Запорізької області від 30.05.11 № 19/5009/1481/11 завершено на підставі постанови державного виконавця від 21.05.15 ВП № 28960315 у зв'язку з фактичним виконанням боржником судового рішення, тобто ще до прийняття Верховним судом постанов від 03.08.18 та від 09.10.18 у справі № 19/5009/1481/11, які відповідно набрали законної сили 03.08.18 та 09.10.18.

Отже, з огляду на те, що зміст наведених вище судових рішень не міг бути відомий держвиконавцю 21.05.15, а також те, що зазначені судові рішення не мають зворотної дії у часі, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.05.18 ВП № 28960315 була прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» (у відповаідній редакції) та поза межами повноважень державного виконавця.

Також судом враховано, що нормами ГПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено право суду в порядку розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця визнавати їх постанови недійсними.

Оскільки спірна постанова про закінчення виконавчого провадження станом на час розгляду цієї скарги не визнана судом незаконною та не скасована в установленому законом порядку, у суду відсутні правові підстави для завдолення вимоги скаржника щодо зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження та вжити перебачених Законом заходів, спрямованих на примусове викоання рішення суду.

З підстав викладених вище, суд дійшов висновку, що вимоги ПАТ Запоріжжяобленерго викладені у скарзі від 28.08.18 № 32-32/13341 є необґрунтованими, а тому підстави для її задоволення у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги ПАТ Запоріжжяобленерго від 28.08.18 № 32-32/13341 на дії ВПВР Департаменту ДВС МЮУ.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та ВПВР Департаменту ДВС МЮУ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку визначеному Розділом IV ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.Л. Корсун