ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Черкаси справа № 925/1223/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу:

за позовом Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради

до фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальне підприємство "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3"

про повернення нежитлового приміщення та стягнення неустойки

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича, у якому прокурор просив стягнути з відповідача заборгованість з плати за оренду приміщень в сумі 8 413 грн 32 коп. та неустойку, нараховану за прострочення термінів повернення об'єкта оренди за період з 01.09.2014 по 31.08.2017 в сумі 261372 грн 60 коп., та зобов'язати ФОП Джумагазієва Анатолія Карімовича повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 м2, розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м.Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч умовам укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна, не повернув позивачу орендоване майно після припинення дії вказаного договору, у зв'язку з чим позивачем заявлені вимоги щодо повернення орендованого майна, а також нарахована та заявлена до стягнення неустойка в сумі 261372,60 грн. Окрім того, відповідач має заборгованість з орендної плати, нарахованої за користування нежитловими приміщеннями у червні та вересні 2017 року в сумі 8413,08 грн.

У відзиві на позов відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що ним за час дії договору сторін були зроблені невід'ємні поліпшення орендованого майна, а саме капітальний ремонт приміщень, тому орендоване майно ним не передане балансоутримувачу, у зв'язку з відмовою останнього відшкодувати відповідачу вартість вказаних поліпшень. Щодо заявленої позивачем суми неустойки відповідач посилається на положення ч. 6 ст. 232 ГК України, зокрема, що позивач не скористався своїм правом щодо пред'явлення вимоги відповідачу про стягнення штрафних санкцій в межах шестимісячного строку від дня, коли зобов'язання повинно бути виконано відповідачем, а отже підставі для задоволення позову в цій частині відсутні.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року позов Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради до фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича на користь Комунального підприємства "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3" - 257904 грн 92 коп. неустойки та 5468 грн 57 коп. судового збору. Зобов'язано фізичну особу - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 кв.м. розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3". Провадження у справі в частині стягнення 8413 грн 32 коп. заборгованості з орендної плати припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05 березня 2018 року рішення Господарського суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 вересня 2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 05 березня 2018 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

За наслідками автоматизованого розподілу справ справа №925/1223/17 передана на розгляд судді Чевгузу О.В.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02 жовтня 2018 року справу №925/1223/17 прийнято до свого провадження суддею Чевгузом О.В. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

22.11.2018 від заступника керівника Уманської місцевої прокуратури до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог. Відповідно до цієї заяви прокурор просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 257904,92 грн та зобов'язати відповідача повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 кв.м., розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 листопада 2018 року заяву прокурора про зменшення позовних вимог задоволено, підготовче провадження у справі закрите і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 21 грудня 2018 року оголошено про вихід у нарадчу кімнату до 10 год. 30 хв. 26 грудня 2018 року для ухвалення судового рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 26 грудня 2018 підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

В судовому засіданні 21 грудня 2018 року прокурор, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позові та заяві про зменшення позовних вимог підстав та мотивів.

Відповідач, його представник проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов, та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Скасовуючи раніше прийняті рішення Господарського суду Черкаської області від 23.11.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018, Верховний Суд в своїй постанові від 04.09.2018 зазначив, що судами не надано оцінки змісту листа відділу комунального майна Уманської міської ради від 01.03.2013 за №59 «Про неналежне виконання договірних зобов'язань», надісланого відповідачу, в якому орендодавець зазначає про втрату переважного права на укладення договору оренди, а також вимагає сплатити заборгованість по орендній платі та про звільнення об'єкту оренди і передачу його по акту балансоутримувачу. Окрім того, судами попередніх інстанцій не було встановлено та надано належної правової оцінки взаємовідносинам сторін щодо з'ясування питання продовження користування наймачем майном після 05.02.2013, а саме: чи повідомляв наймач наймодавця про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму; мету використання орендодавцем нерухомого майна після закінчення строку дії договору; чи належним чином виконував орендар свої обов'язки за договором, зокрема, щодо сплати орендних платежів та їх прийняття орендодавцем після 05.02.2013; чи мало місце продовження наймачем фактичного користування орендованим приміщенням, чи мало місце відмова орендодавця від пролонгації договору в установленому порядку і чи вчинені з боку останнього належні дії, спрямовані на припинення зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

22.03.2006 за актом приймання-передачі майна в оренду балансоутримувачем було передано відповідачу спірне нежитлове приміщення на підставі попереднього договору оренди нежитлового приміщення №68 від 22.03.2006.

08 лютого 2010 року Відділом комунального майна Уманської міської ради (правонаступником якого є Відділ з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради) (далі- орендодавець, позивач у справі) та фізичною особою - підприємцем Джумагазієвим Анатолієм Карімовичем (далі - орендар, відповідач у справі) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №3/2010 (далі - "Договір").

Відповідно до п.п. 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно міської комунальної власності: нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 кв.м, розміщене в будинку за адресою: Черкаська область, місто Умань, вулиця Комарова, 3, який знаходиться на балансі Комунального підприємства "Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 29.05.2009 року і становить за незалежною оцінкою 167300 гривень без ПДВ.

Відповідно до п.1.2. Договору майно передається в оренду для розміщення виставки столярних виробів.

Згідно з пунктом 2.1. Договору орендар вступає у користування майном у строк після підписання договору та акта приймання-передавання.

Відповідно до п. 3.1. Договору орендна плата встановлена за результатами конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності (протокол засідання конкурсної комісії від 02.02.2010 року) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - лютий 2010 року 1 535 грн.

Згідно з п. 3.3. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за цей же місяць.

Згідно з п. 3.2. Договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно, з моменту фактичного вступу в користування, на підставі акту приймання-передачі згідно рахунку одержувача коштів - відділу житлового господарства Уманської міської ради , авансовими платежами, до 15 числа поточного місяця.

У пункті 3.7. Договору сторони обумовили, що у разі припинення або розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату включно по день (дату) передачі балансоутримувачу об'єкта оренди за актом приймання-передавання, один примірник акту надає орендодавцю. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, з урахуванням штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 5.1. Договору орендар зобов'язаний у разі припинення або розірвання Договору у 15-денний термін звільнити об'єкт і повернути його в належному стані балансоутримувачу по акту та відшкодувати збитки або втрати (повної або часткової) останнього, в разі погіршення стану орендованого майна з вини орендаря.

За змістом п.8.1 Договору даний договір укладено до трьох років і діє він з 08 лютого 2010 року до 05 лютого 2013 року включно.

Чинність Договору згідно пункту 8.4. припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його укладено.

Відповідно до п.п. 5.2 Договором сторін передбачено, що до прав орендаря, зокрема, належить право:

- за згодою орендодавця та рішення виконавчого комітету Уманської міської ради здійснити капітальний ремонт орендованого майна, при цьому вартість невід'ємних поліпшень підлягає відшкодуванню;

- переважне право за інших рівних умов на продовження Договору на новий термін при умові належного виконання своїх зобов'язань.

Позивачем 01.03.2013 було направлено відповідачу лист за №59 "Про неналежне виконання договірних зобов'язань", в якому викладено вимогу про сплату заборгованості по орендній платі та про звільнення об'єкта оренди і передачу його по акту балансоутримувачу.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, орендоване майно станом на дату розгляду справи судом балансоутримувачу не передане, заборгованість по орендній платі відповідачем погашена в повному обсязі.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення прокурора, представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами договір, укладений сторонами за своєю правовою природою є договором, пов'язаним з оплатним користування майном орендодавця та відповідає вимогами діючого законодавства.

Так, відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Крім того, враховуючи, що предметом оренди є майно, яке перебуває у комунальній власності, правовідносини з оренди цього майна урегульовані також Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та Господарським кодексом України.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Сторони погодили строк дії Договору до трьох років (з 08 лютого 2010 року до 05 лютого 2013 року включно).

Відповідно до положень статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 Господарського кодексу України орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди.

Таким чином, вищенаведеними нормами законодавства врегульоване переважне право наймача перед іншими особами на укладення договору на новий строк.

Сторони в Договорі також досягли згоди щодо встановлення переважного права для орендаря за умови належного виконання ним своїх зобов'язань.

Суд зазначає, що сутністю переважного права є укладення договору найму на новий строк із встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач повинен повідомити наймодавцю про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму.

Сторони у Договорі оренди такого строку не погодили, проте як встановлено судом та не заперечується сторонами відповідач до закінчення строку дії Договору повідомлення орендодавцю про намір скористатись своїм переважним правом не надсилав.

У разі, якщо наймач не надсилає повідомлення наймодавцю, він відмовляється від здійснення свого переважного права.

Оскільки Договір, відповідно до п. 8.1, укладено до трьох років і діє він з 08 лютого 2010 року до 05 лютого 2013 року включно, то відповідно судом встановлено, що дія спірного Договору припинилась 06.02.2013.

Відповідно до частини 2 статті 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачем 01.03.2013 року було направлено відповідачу лист за №59 "Про неналежне виконання договірних зобов'язань", в якому викладено вимогу про сплату заборгованості по орендній платі та про звільнення об'єкта оренди і передачу його по акту балансоутримувачу.

Таким чином, позивач у місячний термін після закінчення терміну дії Договору повідомив відповідача про припинення дії Договору та заявив вимогу про повернення орендованого майна.

Тобто, судом встановлено факт припинення дії Договору сторін саме з 06.02.2013, а як наслідок встановлено факт користування річчю поза межами дії Договору без наявності на те правових підстав.

Відповідно до п.п. 5.1. Договору орендар зобов'язується, зокрема, у разі припинення або розірвання Договору в 15-денний термін звільнити об'єкт і повернути його в належному стані балансоутримувачу по акту та відшкодувати збитки або втрати (повної або часткової) останнього, в разі погіршення стану орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до п.п. 3.7 Договору у разі припинення або розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату включно по день (дату) передачі балансоутримувачу об'єкта оренди за актом приймання-передачі, один примірник акту надає орендодавцю. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, з урахуванням штрафних санкцій.

В порушення умов п. 5.1. Договору нерухоме майно позивачу не повернуто відповідачем.

З метою повернення майна, яке є предметом Договору, орендодавцем були направлені відповідачу вимоги про повернення орендованого майна по акту прийому-передачі №224 від 18.09.2013, №204 від 20.10.2016, №165 від 24.04.2017 та №226 від 19.06.2017, однак, відповідач продовжує використовувати предмет оренди, мотивуючи це тим, що йому не відшкодовані витрати на його поліпшення.

Вказані заперечення відповідача суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини не стосуються предмета спору у даній судовій справі.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права заявити відповідні позовні вимоги в межах іншого позовного провадження,

Таким чином, судом встановлено, що відповідач своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк не скористався. Позивач підтвердив належним чином і у встановлений законом строк про наявність заперечень щодо продовження дії Договору сторін, а отже Договір оренди від 08.02.2010 №3/2010 є припиненим з 06.02.2013 у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Згідно з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 549 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крайній строк виконання зобов'язань відповідача щодо повернення об'єкта оренди сплив 21.02.2013.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про повернення орендованого майна балансоутримувачу є законною, підтвердженою доказами, які містяться у матеріалах справи, а тому підлягає до задоволення.

Окрім того, відповідно до позовної заяви з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача неустойка у розмірі 257904,92 грн, яку позивач нарахував на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки відповідач після закінчення строку дії Договору не повернув і не намагався повернути об'єкт оренди орендодавцю у визначений Договором строк, а продовжив користування орендованим майном, суд приходить до висновку про те, що неповернення об'єкту оренди за Договором у період, зокрема, з вересня 2014 року по серпень 2017 року відбулося виключно з вини самого відповідача що є умовою для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Балансоутримувач нарахував неустойку в розмірі 257904 грн 92 коп. за період з вересня 2014 року по серпень 2017 року. Суд перевірив розрахунок і встановив, що розмір неустойки обраховано вірно. До стягнення з відповідача підлягає 257904 грн 92 коп. неустойки за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до положень Договору сторін, а саме п.п. 3.7, у разі припинення або розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату включно по день (дату) передачі балансоутримувачу об'єкта оренди за актом приймання-передачі, один примірник акту надає орендодавцю.

Таким чином, сторони погодили внесення орендних платежів включно по день (дату) передачі балансоутримувачу орендованого майна. Отже, твердження відповідача про те, що нарахування одночасно орендної плати за фактичне користування приміщенням та стягнення неустойки як подвійної плати за користування річчю за один і той же період є притягенням до подвійної відповідальності не відповідає дійсним обставинам справи. Правова природа цих платежів є різною, орендні платежі, передбачені п.п. 3.7. Договору не є видом відповідальності орендаря, а є платою за фактичне користування орендованим майном.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що прокурор в обґрунтування позовних вимог надав належні докази, які дають підстави суду задовольнити позов, стягнути з відповідача неустойку в розмірі 257904 грн 92 коп. за користування річчю за час прострочення та зобов'язати ФОП Джумагазієва Анатолія Карімовича повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 м2, розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м.Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3"

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України уся сплачена позивачем за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Одночасно з заявою про зменшення позовних вимог прокурором було подане клопотання про повернення з Державного бюджету 180,77 грн сплаченого судового збору на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Розглянувше подане клопотання в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь одержувача коштів - Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» (р/р №6493, , банківська установа ФЧОУ АТ «Ощадбанк», м. Умань, МФО 354507) 257904,92 грн неустойки.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 кв м, розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу - Комунальному підприємству «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» (вул. Шухевича, 12, м. Умань, Черкаська обл., ).

Стягнути з фізичної особи-підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь прокуратури Черкаської області (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, , банківський р/р 3751 в Державній казначейській службі України у м. Київ (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) 5468,57 грн витрат на сплату судового збору.

Повернути на користь прокуратури Черкаської області (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, , р/р 3751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172, за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) з Державного бюджету України 180 грн 77 коп. (сто вісімдесят гривень 77 коп.) судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 22.09.2017 №1537.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене та підписане 29.12.2018.

Суддя О.В.Чевгуз