ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4815/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення курсової різниці в сумі 127 842 450 грн. 68 коп. за договором поставки від 01.12.2017 № 17-1008-02

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов.№ 75 від 13.12.2018, адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, дов.№182 від 16.10.2018, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 26.10.2018, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" курсову різницю в сумі 127 842 450 грн. 68 коп., відповідно до умов договору поставки від 01.12.2017 № 17-1008-02 та додаткової угоди від 02.10.2018 № 4 до договору.

Ухвалою господарського суду від 31.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 27.11.2018.

08.11.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 08.11.2018, згідно якого відповідач не заперечує факт існування заборгованості за поставлений товар, а також не заперечує факт укладання договору та додаткових угод до договору, підписання договору та додаткових угод повноважним представником підприємства та факт поставки товару. Однак, зазначає, що в силу постійного блокування рахунків підприємства, фінансових складнощів, обумовлених різноманітними чинниками, наразі сплатити кошти за договором не має фінансової можливості. Разом з тим, ПАТ «ДМК» перевірено обґрунтованість та правильність нарахованої позивачем курсової різниці у сумі 127 842 450 грн. 68 коп. за договором № 17-1008-02 від 01.12.2017. Нарахування зазначеної суми здійснено позивачем у відповідності до укладеного між сторонами договору та додаткових угод до нього та діючого законодавства. Арифметичних помилок в обрахунку курсової різниці відповідачем також не виявлено.

Ухвалою господарського суду від 27.11.2018 за згодою сторін закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті; у судовому засіданні оголошено перерву до 20.12.2018.

У судовому засіданні 20.12.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; представник відповідача просив суд врахувати обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (покупець) укладено договір поставки продукції № 17-1008-02 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець - прийняти та оплатити продукцію, іменовану надалі продукція, на умовах, викладених в розділах договору (п. 1.1. договору).

Кількість найменування і асортимент продукції, що поставляється за даним договором, вказується сторонами в додатках до цього договору. Додатки до цього договору вважаються оформленими належним чином і є невід'ємною частиною договору, якщо вони підписані уповноваженими представниками обох сторін і на них проставлені печатки обох сторін (п. 2.1. договору).

Загальна кількість продукції, яка повинна бути поставлено в рамках цього договору, визначається шляхом підсумовування усієї кількості продукції, узгодженого обома сторонами до постачання а відповідних додатках до цього договору (п. 2.2. договору).

Поставка продукції, обумовленої в додатках до цього договору, постачальником на адресу покупця здійснюється на умовах FCA ст. Правда Придніпровській залізниці/EXW - склад постачальника залізничним транспортом (в напіввагонах) відповідно до «ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) ». Додатками до цього договору можуть бути передбачені інші умови поставки (п. 3.1. договору).

Датою поставки продукції є дата календарного штемпеля, поставленого в залізничної накладної на станції Правда, Придніпровської залізниці (В разі поставки продукції на умовах FCA)/дата оформлення акта переважування товару (п. 3.3. договору).

Термін поставки продукції обмовляється у відповідних додатках до цього договору (п. 3.5. договору).

Поставка продукції здійснюється партіями. Під партією продукції розуміється передана на умовах цього договору продукція по одному транспортному документу (залізничної накладної/акту переважування товару) (п. 3.6. договору).

Ціна і загальна вартість узгодженої до постачання продукції вказується сторонами в додатках до цього договору (п. 4.1. договору).

Ціна договірна, з урахуванням кон'юнктури ринку, може змінюватися в разі зміни умов ринку, цін, фактичних угод, необхідності перекосу поставок на наступний період. У разі необхідності узгодження нової ціни на продукцію, така ціна узгоджується сторонами шляхом оформлення додатків до цього договору, які є його невід'ємною частиною (п. 4.3. договору).

Загальна вартість цього договору визначається шляхом підсумовування вартості всіх партій продукції, узгоджених до постачання у відповідних додатках до цього договору (п. 4.4. договору).

Розрахунки за цим договором здійснюються сторонами в національній валюті України (гривні), в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідної сторони (п. 5.1. договору).

Умови оплати покупцем вартості продукції: подальша оплата в національній валюті України (гривні) на банківський рахунок Постачальника протягом 25 (двадцяти п'яти) календарних днів з дати поставки продукції на підставі рахунку-фактури, наданого постачальником (п. 5.2. договору).

Даний договір вступає в силу з 01 грудня 2017 і діє до 31 грудня 2018 включно (п. 11.1. договору).

01.12.2017, 01.01.2018, 01.02.2018 та 01.03.2018 сторони підписали Специфікації № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ,9, 10, 11, 12 до договору, відповідно до яких погодили поставку наступного товару:

- коксу доменного ТОВ «МетінвестХолдінг» марки КДМ-1 ТУ У 19.1-5:2015 із зм.1 код УКТ ВЕД 2704 00 1900;

- горішка коксового клас крупності 10-25 мм, марки ОК 3 ТУ У 19.1-0:2012 код УКТ ВЕД 2704 00 1900;

- дрібязку коксового, марки МК-2 ТУ У 23.1-1:2011 із зм.1 код УКТ ВЕД 2704 00 1900. Строк поставки обумовленого товару становить грудень 2017 та січень-березень 2018.

На виконання умов договору, позивач у грудні 2017 - березні 2018 поставив відповідачу товар, обумовлений Специфікаціями № 1-12 до договору на загальну суму 93 081 120,18 доларів США.

02.04.2018 сторони підписали Додаткову угоду № 2 до договору (а.с. 19), в якій дійшли згоди про внесення змін до специфікації № 1 від 01.12.2017, № 2 від 01.12.2017, № 3 від 01.12.2017, № 4 від 01.12.2017, № 5 від 01.12.2018, № 6 від 01.12.2018, № 7 від 01.02.2018, № 8 від 01.02.2018, № 9 від 01.02.2018, а саме доповнити вказані специфікації умовами «Еквівалент ціни» та «Розрахунки за поставку» такого змісту:

«Еквівалент ціни: сторони погодили встановити еквівалент ціни поставленої продукцні в іноземній валюті - доларах США. Еквівалент ціни поставленої продукції в доларах США, визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни продукції в гривнях, зазначеної а рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений Національним банком України (НБУ) на день поставки продукції (курс UAH / USD).»;

«Розрахунки за поставку: розрахунки за поставлену продукцію за договором проводяться в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів покупцем на рахунок постачальника, вказаний в договорі. покупець зобов'язаний оплатити постачальнику еквівалент грошового зобов'язань (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок постачальника, зазначений в договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається покупцем по офіційним курсом доларів США. який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UAH/USD), В разі, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за конкретну партію продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партія продукції, перевищує піну в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії продукції, розраховану з урахуванням доплати / знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії продукції, то сума перевищення в еквіваленті, вираженому в доларах США, враховується як часткова оплата ціни наступної партії продукції становить і в еквіваленті, вираженому а доларах США. У разі, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за конкретну партію продукцій, перерахована в еквівалент виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії продукції, є недостатньою для оплати ціни в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії продукції, розрахованої з урахуванням доплати / знижок фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії продукції, то відсутня сума в еквіваленті, вираженому в доларах США, повинна бути додатково оплачена покупцем в той же день в гривнях, за офіційним курсом НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати. Коригування ціни продукції в гривні оформляється Коригувальний рахунками і податковими накладними на дату оплати партій ресурсів. Поставлена ??продукція вважається повністю оплаченої якщо, сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за поставлену партію продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США встановленого на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії продукції, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії продукції, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партій продукції. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника вказаний в договорі.».

Також сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 4.1. договору, а саме доповнили його підпунктом 4.1.1. який за погодженням сторін викладено в новій редакції:

« 4.1.1. Сторони погодили встановити еквівалент ціни продукції в іноземній валюті - доларах США - еквівалент ціни продукції в доларах США вказується в Специфікаціях (або інших додатках до договору). У разі відсутності інформації про еквіваленті ціни продукції в Специфікації (або інших додатках до договору) еквівалент ціни продукції визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни продукції в гривнях, зазначеної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений Національним банком Україна (НБУ) №1 день поставки продукції (курці UAH / USD).»

та внести зміни до пункту 5.1. договору, доповнивши його пункту підпунктами в такій редакції:

« 5.1. Оплата покупцем продукції за договором здійснюватися в національній валюті України (гривні).

5.1.1. Покупець зобов'язаний оплатити постачальнику еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок постачальника, зазначений в договорі.

5.1.2. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається покупцем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UАН/USD).

5.1.3. У разі, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за конкретну партію продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії продукції, перевищує ціну в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії продукції, розраховану з урахуванням доплати / знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії продукції, то сума перевищення в еквіваленті, вираженому в доларах США, враховує я як часткова оплата ціни наступної партії продукції в еквіваленті, вираженому в доларах США.

5.1.4. У разі, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за конкретну партію продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії ресурсів, є недостатньою для оплати ціни в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії продукції, розрахованої з урахуванням доплати / знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії продукції, то відсутня сума в еквіваленті, вираженому доларах США, повинна бути додатково оплачена покупцем в той же день в гривнях, за офіційним курсом НБУ UAH/USD встановленому на 0:00 годин дати фактичної оплати. Коригування ціни продукції в гривні оформляється Коригувальний рахунками і податковими накладними на дату оплати партії продукцій.

5.1.5. Поставлена ??продукція вважаються повністю оплаченої, якщо сума фактично здійснених покупцем платежів в гривнях за поставлену партію продукції, перерахована в еквівалент, виражений а доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США встановленого на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії продукції , дорівнює ціні в еквіваленті, вираженою в доларах США, цієї партії продукції, розрахованої з урахуванням доплати / знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії продукції становить .

5.1.6. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника, вказаний а цьому договорі».

ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" зобовязання за договором поставки в частині оплати поставленої продукції належним чином не виконало, у звязку із чим ТОВ "Оптимал Трейд" звернулось до господарського суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 549 974 184 грн. 92 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптима Трейд" 2 509 665 262 грн. 83 коп. основного боргу, 23 366 619 грн. 07 коп. річних, 264 042 724 грн. 17 коп. пені, 752 899 578 грн. 85 коп. штрафу, 616 700 грн. 00 коп. судового збору.

04.10.2018 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018, яке набрало законної сили 04.10.2018 видано наказ № 904/1842/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 по справі № 904/1842/18 встановлено, що вартість товару на дату його поставки в доларовому еквіваленті складала 58 957 233,16 дол. США.

28.03.2018 відповідачем було здійснено часткову оплату поставленого товару на загальну суму 6 390 845,63 грн., що еквівалентно 227 697,82 дол. США.

В п. 7 Додаткової угоди № 2 сторони дійшли згоди зафіксувати розмір поточної заборгованості покупця перед постачальник за поставлену згідно договору продукцію і закріпити її розмір в еквіваленті, вираженому в доларах США, який розрахований за офіційним курсом НБУ (курс UAH / USD) на день здійснення поставки продукції.

На дату підписання даного додаткової угоди розмір поточної заборгованості покупця перед постачальником за поставлену згідно договору продукцію становить еквівалент 58 729 535,34 доларів США. Оплата зазначеної заборгованості повинна проводитися покупцем відповідно до умов договору (п. 8 Додаткової угоди № 2).

02.10.2018 сторонами укладено Додаткову угоду № 4 (а.с. 33), в якій дійшли згоди зафіксувати розмір поточної заборгованості покупця перед постачальником за поставлені згідно з договором продукції і закріпити її розміром в еквіваленті, виражені в долари США, який розрахований за офіційним курсом НБ UAH/USD на день здійснення поставки продукції. На дату підписання даного додаткову угоду розміру поточної заборгованості покупець перед постачальником за поставлені за період з 01.12.2017 31.05.2018 рік по році згідно з договором продукції становить Еквівалент 93081120 доларів США 18 центів. (п. 1. Додаткової угоди № 4).

Сторони підтверджують, що частина заборгованості в сумі 2 509 665 262 грн. 83 коп., Стягнуто з покупця на користь постачальника за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2018 справі в № 904/1842/18 (частина основного боргу без урахування пені, штрафних санкцій тощо) (п. 2. Додаткової угоди № 4).

Покупець зобов'язується протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту укладення даного додаткової угоди виплатити постачальнику курсову різницю, ЯКА по визначається такою формулою: Курсова різниця = «Загальна сума боргу (еквівалент доларів США в гривнях за курсом НБУ UAH/USD на день здійснення платежу та/або вимоги постачальника (згідно п. 1 цієї Угоди)» відняти «Частина боргу, стягнуте в судовому порядку (відповідно до п. 2 цієї угоди)» (п. 3. Додаткової угоди № 4).

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника, вказаний в договорі (п. 4. Додаткової угоди № 4).

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість за поставлений товар не сплатив.

З огляду на викладене, враховуючи те, що між сторонами зобов'язання за договором визначене в еквіваленті іноземної валюті - доларах США і рішенням суду, яке не припиняє зобов'язальних відносин між сторонами, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 2 509 665 262 грн. 83 коп., позивач вважає, що має право на нарахування курсової різниці відповідно до умов Додаткової угоди № 4 від 02.10.2018.

Позивач розрахував курсову різницю за формулою: загальна сума боргу (еквівалент доларів США в гривнях за курсом НБУ UAH/USD на день здійснення платежу та/або вимоги постачальника згідно п. 1 Додаткової угоди № 4) відняти частину заборгованості, стягнуту в судовому порядку (згідно п. 2 додаткової угоди № 4):

- загальна сума боргу - еквівалент доларів США в гривнях станом на 26.10.2018 становить 2 637 507 713 грн. 51 коп. (93 081 120,18 дол. США сума заборгованості в еквіваленті Доларів США х 28,335582 курс НБУ UAH/USD на 26.10.2018);

- частина заборгованості, стягнута в судовому порядку - 2 509 665 262 грн. 83 коп. Курсова різниця становить 127 842 450 грн. 68 коп. (2 637 507 713 грн. 51 коп. - 2 509 665 262 грн. 83 грн.).

Доказів здійснення оплати, поставленого товару в сумі 93 081 120,18 доларів США, що еквівалентно 2 637 507 713 грн. 51 коп. відповідач на час розгляду справи не надав, свої зобов'язання в частині сплати курсової різниці не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також; з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до норм ст. 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тобто, сторони договору мають право фактично зафіксувати ціну договору (зобов'язання) в доларах США або в будь-якій іншій іноземній валюті.

Згідно із ч. 1-2 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України.

Отже, якщо у договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті та передбачено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, стягненню підлягає сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову (заяви про збільшення позовних вимог).

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.06.2017 у справі № 910/2013/16.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

За приписами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, наявність заборгованості з курсової різниці відповідача перед позивачем у розмірі 127 842 450 грн. 68 коп. підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Строк сплати курсової різниці (п. 3 додаткової угоди №4) є таким, що настав.

Доказів сплати курсової різниці у вказаному розмірі відповідач не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача курсової різниці у розмірі 127 842 450 грн. 68 коп.

Щодо викладених у відзиві на позов посилань відповідача на фінансові труднощі, повязані із наявністю арештів на розрахункових рахунках та інших чинників, що стали причиною порушення з його боку договірних зобовязань, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за спірним договором і така відповідальність не може ставитися у залежність від фінансових складнощів відповідача, обумовлених різноманітними чинниками про які вказує відповідач у своєму відзиві на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Положення аналогічно змісту містяться і у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності до п. 1.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Таким чином, посилання відповідача на фінансові труднощі не звільняє його від відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобовязання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 127 842 450 грн. 68 коп. курсової різниці - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, буд. 18-Б, ідентифікаційний код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4, ідентифікаційний код 41583742) 127 842 450 грн. 68 коп. (сто двадцять сім мільйонів вісімсот сорок дві тисячі чотириста пятдесят грн.. 68 коп.) курсової різниці, 616 700 грн. 00 коп. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 26.12.2018