ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 Справа № 904/4168/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 89)", м. Дніпро

до Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Техноліт", м.Дніпро

про стягнення 14 925,83 грн.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність №б/н від 15.03.2018 р.

Від Відповідача: представник не з'явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№89)" (далі-Позивач) 17.08.18р. звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ТЕХНОЛІТ" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

- прийняти дану позовну заяву до розгляду Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№89)" та у відповідності ст.ст. 12, 247 ГПК України розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ТЕХНОЛІТ" на користь Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№89)" суму основного боргу у розмірі 14925,83 грн., грошові кошти в сумі 1762,00 грн. сплачені в якості судового збору та грошові кошти в сумі 330,52 грн., які будуть сплачені в якості авансового платежу у відповідності ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позову Позивач посилається на невиконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором Договір №Г-73 про співробітництво та організацію взаємовідносин від 03.08.2015р.

14.11.2018р. до справи від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову (арк.с. 47-48), в якій просить суд прийняти дану заяву до розгляду та замінити підстави позову з пунктів 1.1, 2.2, 4.1 Договору № Г-76 від 03.08.2015 року на пункти 1.1, 2.2, 3.2, 3.3 Договору № Г-73 від 03.08.2015 р.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018р. залишено позовну заяву без руху для усунення Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 89)" недоліків позовної заяви.

У зв'язку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

14.11.2018р. до справи від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову (арк.с. 47-48), в якій просить суд прийняти дану заяву до розгляду та замінити підстави позову з пунктів 1.1, 2.2, 4.1 Договору № Г-76 від 03.08.2015 року на пункти 1.1, 2.2, 3.2, 3.3 Договору № Г-73 від 03.08.2015 р.

Зазначена заява про зміну предмету позову прийнята судом до розгляду в порядку ст.46 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018р. закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті.

Відповідач в судові засідання призначені на 01.11.18р., 22.11.18р., 06.12.18р. та 18.12.18р. не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, згідно з довідкою поштової установи поштове відправлення на адресу Відповідача поштовою установою повернуто до суду з посиланням на закінчення терміну зберігання (арк.с. 54-62). Сповіщення Відповідача про слухання справи також підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області.

Поштова кореспонденція направлялась відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, була повернута до суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Пунктом 99 Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Не вручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

В судовому засіданні 18.12.18р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Між Державним підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№89)" (далі- Сторона 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП ТЕХНОЛІТ" (далі-Сторона 1) 03.08.2015 року укладено Договір №Г-73 про співробітництво та організацію взаємовідносин (далі-Договір).

Предметом Договору є виготовлення ливарної продукції (далі-Продукція). Стони цим договором підтверджують, що інтересам кожної з них відповідає спільна і погоджена реалізація сторонами предмету договору, об'єднання зусиль задля отримання прибутку (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору сторони зобов'язуються спільно діяти на засадах взаємної вигоди для досягнення спільних господарських цілей у відповідності до статутних завдань та економічних інтересів кожної із сторін цього Договору.

Виробництво ливарної продукції відбувається на обладнанні Сторони1, що надає в оренду Стороні 2 для здійснення виробничо-господарської діяльності підприємства, а саме: виконання робіт з виготовлення ливарної продукції згідно договору оренди №ГМК-0051 від 15.05.2015 року (п. 2.2 Договору).

Виготовлена продукція розподіляється пропорційно між Сторонами, в розрахунку 50% на 50% (п. 2.3 Договору).

Кожна сторона самостійно визначає напрямок використання своєї частки прибутку, отриманого в результаті дії цього договору (п. 2.4 Договору).

Сторона 1 зобов'язується розміщувати на дільниці замовлення на виготовлення ливарної продукції не менше 15 тонн щомісячно (п. 2.5 Договору).

Відповідно до п. 2.7 Договору вартість спожитої електричної енергії і води виставляються щомісячно згідно показника лічильника. Вартість енергоносіїв може змінюватися згідно діючих тарифів.

Виготовлення продукції відбувається на обладнанні Сторони 1 за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 1а за допомогою виробничих потужностей Сторони 2 (п. 3.1 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2020 року (п. 6.1 Договору).

Відповідно до умов договору Позивач витратив, а Відповідач має компенсувати ці витрати Позивача на суму 14925,83 грн., що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №145 від 30.11.2016р. за спожиту електроенергію в листопаді 2016 року та № 146 від 30.11.2016р. за спожиту воду в листопаді 2016 року, видатковою накладною №420 від 17.10.2016р. (арк.с.22-24) та виставленими рахунками Позивача (арк.с. 21, 25, 26).

Відповідач свої зобов'язання за договором не здійснив, внаслідок чого заборгованість останнього складає 14925,83 грн. основного боргу.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звернувся до Відповідача із претензією вих.№89/10-33 від 12.09.2017 року (арк.с. 19-20), в якій просить погасити заборгованість в сумі 14925,83 грн. у 7-денний строк з дати отримання даної претензії, яка залишена без відповіді та задоволення.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу положень статей 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

З урахуванням наведених норм права, для вирішення спору у цій справі, необхідно встановити факт виникнення грошових зобов'язань Відповідача та їх неоплату відповідно до умов договору.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що Відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобовязання перед Позивачем, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми 14925,83 грн. основного боргу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України. Розподілення витрат, які будуть сплачені в якості авансового платежу відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ТЕХНОЛІТ" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ТЕХНОЛІТ" (49000, м.Дніпро, вул.Плеханова, 15б, к. 42, ) на користь Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№89)" (49600, м.Дніпро, вул.Данили Галицького, буд. 1 а, ) суму основного боргу у розмірі 14925,83 грн., грошові кошти в сумі 1762,00 грн. сплачені в якості судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.12.2018

Суддя ОСОБА_2