ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4066/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довбуш Трейд Сервіс", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за дистриб'юторським договором

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довбуш Трейд Сервіс" про стягнення заборгованості у розмірі 51 461,23грн., пені у розмірі 11 513,61грн., штрафу у розмірі 64 867,76грн., 3% річних у розмірі 1 214,73грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов дистрибюторського договору № 050917/Дст від 05.09.2017р. в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

Ухвалою суду від 04.10.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.10.2018р.

Ухвалою суду від 23.10.2018р. підготовче засідання відкладено на 15.11.2018р. та ухвалою суду від 15.11.2018р. підготовче засідання відкладено на 29.11.2018р.

26.11.2018р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою суду від 29.11.2018р. відкладено підготовче засідання на 13.12.2018р.

Ухвалою суду від 13.12.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 20.12.2018р.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

20.12.2018р. у судовому засіданні прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Довбуш Трейд Сервіс" (дистрибютор) укладено дистрибюторський договір № 050917/Дст.

Згідно п.1.1. договору постачальник зобовязується передати продукцію у власність дистрибютора, а дистрибютор зобовязується оплатити її і прийняти на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2. договору дистрибютор бере на себе зобовязання регулярно купувати продукцію у встановленому асортименті та обсягах у постачальника для її подальшої реалізації в Одеській області.

За п.2.1. договору під терміном «продукція» розуміються борошно, крупи, пластівці, екструзійні продукти в асортименті згідно з накладними.

Відповідно до п.3.2. договору умови поставки узгоджуються між постачальником та дистрибютором у заявках і відображаються в накладних з урахуванням асортименту та обсягу поставок. Підписання дистрибютором видаткової накладної також засвідчує факт передачі разом із продукцією усієї товаросупровідної документації.

Доставка продукції здійснюється на умовах СРТ доставка на склад дистрибютора, якщо інші умови не будуть погоджені сторонами додатково (п.3.4. договору).

Пунктом 3.10. договору встановлено, що право власності на продукцію переходить до дистрибютора в момент фактичної передачі товару та підписання товаросупровідних документів. Моментом передачі товару є момент підписання дистрибютором супровідних документів з проставленням дати фактичного одержання товару у таких документах. Якщо дата дистрибютором не проставляється, моментом отримання є дата, зазначена постачальником при складанні супровідної документації.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору, позивач у період з 06.09.2017р. по 26.12.2017р. поставив відповідачу продукцію на загальну суму 411 184,19грн., що підтверджується видатковими накладними №1512 від 06.09.2017р., №1608 від 26.09.2017р., №1646 від 03.10.2017р., №1764 від 23.10.2017р., №1782 від 26.10.2017р., №1783 від 26.10.2017р., №1785 від 26.10.2017р., №1790 від 26.10.2017р., №2086 від 26.12.2017р., підписаними сторонами без будь-яких зауважень (а.с.29-37).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За п.4.4. договору дистрибютор перераховує на банківський рахунок постачальника кошти за отриману продукцію протягом 50 календарних днів з моменту її поставки.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі наявності у дистрибютора заборгованості за поставлену продукцію кошти, які надходять на розрахунковий рахунок постачальника, зараховуються в рахунок погашення такої заборгованості згідно хронологічного порядку її виникнення та до повного її погашення незалежно від призначення у платіжному дорученні.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково повернув позивачу продукцію на суму 18 342,60грн. (а.с.38-40), а також здійснив часткову оплату поставленої продукції на суму 341 380,36грн. (а.с.41-60).

Отже несплаченою залишається продукція на суму 51 461,23грн.

Строк оплати поставленого товару, відповідно до п.4.4. договору, є таким, що настав.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за дистрибюторським договором № 050917/Дст від 05.09.2017р. складає 51 461,23грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Видами неустойки є штраф, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а також пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.2. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 05.09.2017р., у випадку затримки оплати продукції від строків, зазначених у цьому договорі, дистрибютор зобовязаний оплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За п.6.3. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 05.09.2017р., у випадку прострочення оплати дистрибютор також окрім пені, передбаченої п.6.2. договору, сплачує на користь постачальника штраф у розмірі вартості неоплаченої продукції: 20% - за прострочення оплати понад 30 днів.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 27.10.2017р. по 28.01.2018р. у розмірі 11 513,61грн., а також штраф у розмірі 64 867,76грн.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, господарський суд встановив, що вони здійснені правильно, у звязку з чим дані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 27.10.2017р. по 28.01.2018р. у розмірі 1 214,73грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у звязку з чим дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Довбуш Трейд Сервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Тернова, 3Б, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" (03040, м. Київ, провулок Задорожний, 1А, ідентифікаційний код в ) заборгованість у розмірі 51 461,23грн. (п"ятдесят одна тисяча чотириста шістдесят одна грн. 23коп.), пеню у розмірі 11 513,61грн. (одинадцять тисяч п"ятсот тринадцять грн. 61коп.), штраф у розмірі 64 867,76грн. (шістдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят сім грн. 76коп.), 3% річних у розмірі 1 214,73грн. (одна тисяча двісті чотирнадцять грн. 73коп.) та 1 935,86грн. (одна тисяча дев"ятсот тридцять п"ять грн. 86коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 02.01.2019р.

Суддя ОСОБА_1