ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа№ 920/162/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Даниленко Т.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: згідно протоколу судового засідання від відповідача: згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сумської міської ради
на рішенняГосподарського суду Сумської області
від21.08.2018
суддя Коваленко О.В.
повний текст складений27.08.2018
у справі № 920/162/18 Господарського суду Сумської області
за позовомСумської міської ради, м. Суми
дофізичної особи - підприємця Жукова Валерія Володимировича, м. Суми
провизнання укладеною додаткової угоди від 18.10.2017 про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами 05.09.2013

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Сумська міська рада (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області із позовом до фізичної особи-підприємця Жукова Валерія Володимировича (надалі-відповідач) про визнання укладеної додаткової угоди від 18.10.2017 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 05.09.2013.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з позивачем, як власником майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, був укладений договір оренди землі, строк дії якого - до 31.10.2017.

Однак після припинення строку дії договору оренди відповідач земельну ділянку не повернув, а додаткову угоду про поновлення строку дії договору оренди від 05.09.2013 з позивачем не укладає.

Сумська міська рада звернулася до суду з даним позовом, відповідно до ч.ч. 6, 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки позивач направляв відповідачу пропозицією укласти додаткову угоду, надавши проект такої угоди, проте відповідач таку угоду не підписав.

У відзиві на позовну заяву фізична особа-підприємець Жуков Валерій Володимирович просив відмовити у задоволенні позовних, з огляду на те, що договір припинив свою дію 31.10.2017, в силу п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про оренду землі", в зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Крім того, відповідач зазначає про те, що приміщення було реконструйовано, а тому наявні підстави для зміни умов договору, що унеможливлює поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.08.2018 у справі № 920/162/18 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що сторони договору не дотримались вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 2.2 договору щодо поновлення договору, оскільки орендар (відповідач) у встановлений законом строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

За висновками суду першої інстанції, у відповідача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та договором.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Сумська міська рада звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 794 Цивільного кодексу України, ст. 284 Господарського кодексу України та ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Заявник апеляційної скарги вказує, що орендар (відповідач) не повернув орендованому земельну ділянку за актом прийому-передачі; відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою; Сумська міська рада у строки встановленні ст. 33 Закону України «Про оренду землі» будь-яких заперечень щодо продовження договору оренди земельної ділянки не направляла; рішення про відмову у поновленні договору земельної ділянки не приймала.

Скаржник вважає, що відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір земельної ділянки від 05.09.2013 вважається поновлений на той самий строк і таких самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 147 Закону України " Про судоустрій та статус суддів" та на підставі розпорядження керівника апарату суду від 03.10.2018, передано до Північного апеляційного господарського суду справу № 920/162/18 вх. № 1955 С/2 за позовом Сумської міської ради до фізичної особи - підприємця Жукова Валерія Володимировича про визнання укладеною додаткової угоди від 18.10.2017 та про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018, справу № 920/162/18 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018

відкрити апеляційне провадження у справі № 920/162/18; розгляд апеляційної скарги Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 21.08.2018 у справі № 920/162/18 призначено на 19.12.2018.

18.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів, викладених у апеляційній скарзі позивача та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

Відповідач вказує про те, що позивач не направляв орендарю акт прийому-передачі земельної ділянки; питання повернення об'єкта оренди та питання невиконання умов договору в цій частині не входять до предмету доказування у даній справі; орендаря був відсутній намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, а тому останній не надсилав орендодавцю ніякого повідомлення чи проекту додаткової угоди; договір оренди земельної ділянки не може бути поновлений на тих самих умовах, оскільки право оренди у ФОП Жукова В.В. виникло з набуттям права власності на приміщення площею 362,6 кв. м., яке вказане приміщення було реконструйоване.

19.12.2018 до початку судового засідання на елетронну адресу суду від Сумської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Сумської міської ради.

Щодо поданого Сумською міською радою клопотання суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) - частина перша ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Пунктом 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Держаної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Однак, надіслане електронною поштою клопотання Сумської міської ради електронного цифрового підпису не містить, в зв'язку з чим не є офіційним документом та не приймається до уваги судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду Сумської області від 21.08.2018 у справі № 920/162/18 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважні неявки суд не повідомив.

Будь-яких заяв/клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України визначено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце (рекомендовані поштові повернення), дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представник позивача (скаржника), обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 05.09.2013 між Сумською міською радою, як орендодавцем на фізичною особою -підприємцем Жуковим Валерієм Володимировичем був укладений договір оренди земельної ділянки ( надалі-договір).

Відповідно до п. 1.1. орендодавець на підставі рішення Суської міської ради від 31.10.2012 № 1839-МР «Про надання в оренду земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям і підприємцям» надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (о'єкт оренди), яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, 27. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0341 га, кадастровий номер :02:002:0040. На земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля.

Договір укладається строком до 31.10.2017 ( п. 2.2. договору).

Позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв зазначену земельну ділянку, що підтверджується актом приймання-передачі об'єкта оренди.

Як зазначає позивач, станом на день звернення з позовом до суду відповідач залишається власником приміщення площею 362,6 м.кв., що знаходиться на спірній земельній ділянці, проте додаткову угоду про поновлення строку дії договору з позивачем не укладає.

Сумська міська рада зазначає, що відповідач продовжує використовувати земельну ділянку та умови договору.

Як вказує позивач, що останній звертався до фізичної особи-підприємця з листом від 27.07.2017 № 06.01-16/11124, в якому пропонував відповідачу звернутись до позивача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Також, 27.11.2017 позивач звернувся до відповідача з листом № 06.01-16/2439 від 24.11.2017 про поновлення договору оренди, яким направив на адресу відповідача додаткову угоду для підписання, проте конверт повернувся позивачу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання укладеною додаткової угоди до договору.

Предметом даного спору є визнання укладеною додаткової угоди від 18.10.2017 про поновлення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, в тому числі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Відповідно до п. 2.2 договору по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Закон України "Про оренду землі" та п. 2.2 Договору встановлює процедуру взаємодії орендаря і орендодавця перед закінченням і після закінчення строку дії договору оренди. І тільки дотримання такої процедури гарантуватиме орендарю право на поновлення договору на новий строк.

Для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, якщо орендар у встановлений законом строк (не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору) не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий термін з проектом додаткової угоди, то в орендаря припиняється переважне право на поновлення договору на новий строк.

Як вірно було встановлено місцевим господарським судом, що сторони договору не дотримались вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 2.2 договору, щодо поновлення договору, оскільки орендар (відповідач) у встановлений законом строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

Отже, у відповідача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та договором.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 2.2. договору він укладений до 31.10.2017.

Оскільки відповідач не скористався переважним правом щодо укладення договору, то договір припинився в силу закону, відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі".

Крім того, місцевим господарським в процесі розгляду справи було встановлено, що приміщення, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, було реконструйовано, що підтверджується копію декларації № СФ 59 від 07.08.2014. Також, позивачем надана інформаційна довідка № 124163746 від 16.05.2018 на підтвердження того, що відповідачу належить лише частина приміщення, яке знаходиться на спірній земельній ділянці.

Враховуючи наведені положення законодавства зважаючи на те, що позивач належними доказами не довів наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеної додаткової угоди від 18.10.2017 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 05.09.2013, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову.

До того ж, як правомірно було зазначено судом першої інстанції, що позивачем не доведено, які саме його права як орендодавця порушені відповідачем у даному спорі, а продовження користування орендованою земельною ділянкою орендарем не є підставою саме для визнання додаткової угоди укладеною, оскільки правом позивача на переважне поновлення договору оренди землі він не скористався, в зв'язку з чим договір припинив свою дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 21.08.2018 у справі № 920/162/18 залишити без змін.

3. Справу № 920/162/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано -26.12.2018.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б.Михальська