ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Справа № 923/936/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527", Новомиколаївське шосе, 9, м. Херсон, ,

до ОСОБА_1 міської ради, проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681,

про визнання незаконними та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.08.2018 № 1618,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 30.11.2018;

від відповідача: не з'явився;

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527 02.11.2018 року звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.08.2018 № 1618 Про припинення товариству з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527 права постійного користування земельною ділянкою, яким вирішено: припинити товариству з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527 () право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,2605 га, по Новомиколаївському шосе, 9-а, на підставі статті 141 Земельного кодексу України, у звязку з набуттям іншою особою права власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0203.

І) Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані незаконним, на думку позивача, прийняттям ОСОБА_1 міською радою рішення від 28.08.2018 року на XXIII сесії ОСОБА_1 міської ради VII скликання було прийняте рішення №1618 «Про припинення Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» права постійного користування земельною ділянкою». Як зазначила представник позивача рішення міської ради прийнято не у відповідності до законодавства, фактично позбавляє права постійного користування землі Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» і значно погіршує існуюче становище.

Позивач зазначив, що крім того, відповідачем було невірно трактовано положення п. є) ч. 1 статті 141 Земельного кодексу України. Прийняття 28.08.2018 року на XXIII сесії ОСОБА_1 міської ради VII скликання рішення №1618 «Про припинення Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» права постійного користування земельною ділянкою» фактично позбавило ТОВ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» права на інші споруди, що розташовані на даній ділянці площею 4,2033 га і є комплексом автобази підприємства.

Також, своїм рішенням №1618 від 28.08.2018 року ОСОБА_1 міською радою Херсонської області було вирішено питання, яке безпосередньо стосуються приватної власності ТОВ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527», а саме автобази підприємства, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав займає земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0068. Однак в рішенні № 1618 від 28.08.2018 року ОСОБА_1 міською радою Херсонської області було вказано іншу земельну ділянку - :02:001:0203 (копія витягу інформації та довідки про правовий статус земельної ділянки додається до позовної заяви). Крім того, в оскаржуваному рішенні Відповідачем було вказано і невірну адресу, а саме - м. Херсон, Новомиколаївське шосе, 9-а.

Позивач також зазначає, що Відповідачем було грубо порушено порядок прийняття рішення, а саме - відповідно до частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

У звязку із зазначеним Позивач вважає, що спірне рішення ОСОБА_1 міської ради має бути визнано судом незаконним та скасоване.

Також представник позивача просила судові витрати покласти на відповідача.

1.1. Стислий виклад позиції позивача.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду його справи, однак не скористався своїми процесуальними правами як сторона у справі, про причини суду не повідомив. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами.

П) Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

2.1. Ухвалою господарського суду від 06.11.2018 року, зокрема, позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.12.2018 року, викликано в судове засідання представників позивача та відповідача, їх явку визнано обовязковою, встановлено відповідачу строк до 30.11.2018 для подання заяв чи клопотань, повязаних з розглядом справи, а також доказів про обставини справи, які не були подані до суду в обґрунтування своїх вимог та письмової відповіді на відзиви до суду, а відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 27.11.2018 подати до суду письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем.

2.2. В судове засідання 04.12.2018 не зявився представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, відзиву на позов не надав та про причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення по суті справи, вважала, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та зазначила, що усі докази про обставини, які є предметом спору та доказування позивачем надано і не заперечувала щодо призначення розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого судового засідання 04.12.2018 господарський суд постановив ухвалу та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 20.12.2018 року.

2.3. У судове засідання 20.12.2018 відповідач ОСОБА_1 міська рада явку свого представника не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до поштового повідомлення про вручення, 10.12.2018 представником відповідача отримано копію ухвали суду від 04.12.2018 про виклик відповідача у судове засідання 20.12.2018. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив розгляд справи по суті здійснювати за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 20.12.2018 представник позивача позовну заяву підтримала, просила позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Справу розглянуто по суті в судовому засіданні 20.12.2018, суд видалився до нарадчої кімнати, оголосивши орієнтовний час оголошення рішення.

Вступна і резолютивна частини рішення були проголошені 20.12.2018 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд констатує наступне.

III. Мотивувальна частина рішення.

3.1. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» має ідентифікаційний код юридичної особи 03119003, дата державної реєстрації 27.05.1997, основний вид економічної діяльності 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (а.с. 16).

Відповідно до пункту 1.2. Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» виступає правонаступником майнових і немайнових прав та обовязків реорганізованого шляхом перетворення Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527 з моменту його державної реєстрації у встановленому порядку (а.с. 13-15).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ХС (XIX-1) №001043, виданого 01.07.1997, Херсонському автотранспортному підприємству 16527 (м. Херсон, Новомиколаївське шосе, 9) рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 18 червня 1997 року №216 було надано у постійне користування 4,2605 гектарів землі для розміщення автобази підприємства (а.с. 9-12).

ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно - реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0068, площею 4,2033 з цільовим призначенням під розміщення автобази підприємства за адресою м. Херсон, Новомиколаївське шосе, земельна ділянка, перебуває у користуванні ТОВ «ОСОБА_1 АТП 16527», згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер: І-ХС№001043, виданого 01.07.1997 виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради (а.с. 17, 19). Також субєктом іншого речового права зазначена ОСОБА_1 міська рада, (а.с. 17, 19).

27 липня 2004 року за договором купівлі-продажу Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» продало ОСОБА_4 частину цілісного майнового комплексу, який заходиться за адресою м. Херсон, Новомиколаївське шосе, 9-а, а саме літ. «З» площею 387,8 кв.м. (а.с. 18).

ОСОБА_3 відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 6979668, нежитлова будівля, літ. З площею 387,8 кв.м., за адресою м. Херсон, Новомиколаївське шосе, 9-а станом на 30.10.2018 перебуває у приватній власності ОСОБА_5 згідно договору дарування, ВМХ 073522, 06.07.2010, посвідченого п.н. ОСОБА_6 р.№ 2075, договір дарування, ВВК 555606, 13.08.2004, посвідчений приватним нотаріусом м. Херсона ОСОБА_7 за р. № 4461 (а.с. 20).

28.08.2018 року на XXIII сесії ОСОБА_1 міської ради VII скликання було прийняте рішення №1618 «Про припинення Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» права постійного користування земельною ділянкою» (а.с. 8).

Відповідно до даного рішення Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» (код ЄДРПОУ - 03119003) було припинено право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,2605 га, по Новомиколаївському шосе, 9-а.

Підставою прийняття рішення було зазначено статтю 141 Земельного кодексу України, а саме - у зв'язку із набуттям іншою особою права власності не об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.

Відповідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням Европейського суду з прав людини у справі «Еаst/Wеst Аllіаnсе Limited» проти України» суд одноголосно постановив, що було порушення статті 1 Першого протоколу. Суд вказав, що згідно з усталеною практикою Европейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголосив на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Враховуючи обставини справи, що розглядається господарський суд приходить до висновку, що втручання державного органу (органу місцевого самоврядування) у право на мирне володіння майном не можна вважати законним у звязку з наступним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

ОСОБА_3 ч. 1 та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ОСОБА_3 п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Пунктом 10 частин 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Також частиною 1 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодекс України встановлено, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються зокрема шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

ОСОБА_3 з п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, серед яких відсутнє повноваження щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок, натомість наявне повноваження з обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства.

За приписами частини першої статті 92 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без установлення строку.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення) підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 цього Кодексу, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

У звязку з цим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 Земельного кодексу України.

У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

За змістом частини другої статті 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Судом встановлено, що землекористувачем згоди на вилучення земельної ділянки не надавалось, землевпорядна документація щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні позивачем не погоджувалась, тому ОСОБА_1 міська рада не мала правових підстав приймати оскаржуване рішення яким припинено право постійного користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою за відсутності згоди землекористувача мало б провадиться за позовом ОСОБА_1 міської ради в судовому порядку, у зв'язку з недодержанням якого є підстави для задоволення позовних вимог, а саме, визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.08.2018 № 1618 Про припинення товариству з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527 права постійного користування земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про визнання їх такими, що підлягають задоволенню.

Висновки господарського суду у цій справі ґрунтуються на правових позиціях Верховного Суду, викладених у постановах від 30 травня 2018 року Справа № 923/466/17 Провадження № 12-89гс18, від 04 травня 2018 року Справа № 922/3334/16 Провадження № 12-89гс18.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд зазначає, що інші аргументи позивача, що стосуються обґрунтування позовних вимог, зокрема що стосуються порушень міською радою порядку оприлюднення проектів рішень міської ради не мають юридичних наслідків у даній справі.

Суд не вбачає необхідності у залученні до участі у цій справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору теперішнього нового власника нерухомого майна, реєстраційний номер майна 6979668, нежитлова будівля, літ. З площею 387,8 кв.м., за адресою м. Херсон, Новомиколаївське шосе, 9-а, громадянина ОСОБА_5, оскільки оскаржуване рішення відповідача стосується виключно прав та інтересів позивача, скасування цього рішення не вплине на права та обов'язки третіх осіб. Громадянин ОСОБА_5, як новий власник, може самсотійно вимагати від ОСОБА_1 міської ради переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 129 ГПК України (Розподіл судових витрат), у звязку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення XXIII сесії ОСОБА_1 міської ради VII скликання від 28.08.2018 року №1618 «Про припинення Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527» права постійного користування земельною ділянкою.

3. Стягнути з боржника ОСОБА_1 міської ради проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681, на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16527», Новомиколаївське шосе, 9, м. Херсон, , судові витрати в загальній сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

ОСОБА_3 з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено та підписано 26.12.2018

Суддя П.Д. Пригуза