номер провадження справи 33/110/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

21.12.2018 справа № 908/2462/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

до відповідача: Комунального підприємства Наше місто (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача : ОСОБА_1 довіреність № 18-06 від 02.01.2018 р.;

ВСТАНОВИВ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж до Комунального підприємства Наше місто про стягнення суми 2533,30 грн., з яких сума 302,06 грн. пені та сума 2231,24 грн. 3% річних.

ОСОБА_2 з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2018 р. справу для розгляду розподілено судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2018 р. вказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви вказаних в ухвалі.

29.11.2018р. до господарського суду від Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж надійшла заява про виконання ухвали суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 р. відкрито провадження у справі № 908/2462/18, судом вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.12.2018р.

Розгляд справи здійснювався відповідно до вимог ст. 222 ГПК України, а саме за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг». Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не надав.

В судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду із письмовим клопотанням про закриття провадження у даній справі у звязку із відсутністю предмету спору. При цьому, надав платіжне доручення № 7424 від 12.12.2018 р. про сплату 2533,30 грн.

Позивач, процесуальним правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

З метою повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, судом на адресу позивача (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25 - місцезнаходження згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), рекомендованою кореспонденцією надіслано копію ухвали господарського суду від 30.11.2018р. про відкриття провадження у справі.

Наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою про вручення свідчить, що вказана копія ухвали отримана уповноваженим представником позивача 05.12.2018р.

Тобто в розумінні ст. 120 ГПК України позивач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, судом дотримано положення частин 2-4 ст. 120 ГПК України та ч. 5 ст. 242 ГПК України щодо повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання та вчинення відповідної процесуальної дії шляхом вручення сторонам копій ухвал по даній справі в порядку визначеному ГПК України.

ОСОБА_2 ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 21.12.2018 р. винесено ухвалу про закриття провадження у справі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору.

Матеріали справи свідчать, що 01.09.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Постачальником електричної енергії) та Комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради (Споживачем) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 13807 (далі - Договір).

ОСОБА_2 з умовами Договору Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами даного Договору.

ОСОБА_2 Розділу 2 Договору під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п. 2.3.4 Договору Споживач зобов'язаний оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» (далі - Додаток № 4).

ОСОБА_2 п. 1 Додатку № 4 розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця, за дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок Постачальника електричної енергії.

Пунктом 6 Додатку № 4 визначено, що за підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок для остаточного розрахунку.

Відповідно до п. 10 Додатку № 4 Споживач зобов'язаний у термін, що в. перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка що направляється йому Постачальником електричної енергії.

Пунктом 4.2.1. Договору визначено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконано зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочена (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Як зазначено в позовній заяві, відповідач порушив умови Договору, а саме, не здійснив оплату рахунків, які направлялися йому позивачем у встановлений Договором термін.

Позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства Наше місто суми 2533,30 грн., з яких сума 302,06 грн. пені та сума 2231,24 грн. 3% річних, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України (ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Правовідносини сторін у справі врегульовані договором № 13807 від 01.09.2016 р. про постачання електричної енергії.

За приписами ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що за період вересень-жовтень 2016 р., березень-серпень 2017 р., березень 2018 р. відповідачу було відпущено електричну енергію, яку останній оплатив у повному обсязі, але з про строчкою платежу.

ОСОБА_2 зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача суму 2231,24 грн. - 3% річних (за період з 14.10.2016 р. по 19.04.2018 р., окремо по кожному рахунку).

Розрахунок 3% річних перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та визнано вірним.

Крім того, відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

ОСОБА_2 зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем на підставі п. 4.2.1 Договору, яким передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача суму 302,06 грн. пені (за період з 18.04.2018 р. по 19.04.2018 р.).

Розрахунок пені перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та визнано вірним.

Станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, сума 3% річних та пені, відповідачем сплачена не була.

З огляду вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних в розмірі 2231,24 грн. та суми пені в розмірі 302,06 грн., правомірними.

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі, відповідач в повному обсязі сплатив суму 3% річних та пені в загальному розмірі 2533,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7424 від 12.12.2018 р. на суму 2533,30 грн.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі за позовом про стягнення суми 3% річних в розмірі 2231,24 грн. та суми пені в розмірі 302,06 грн., в загальному розмірі 2533,30 грн., слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, частиною 1 статті 7 вказаного Закону встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, із урахуванням ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за наявності відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 129, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 908/2462/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя до Комунального підприємства Наше місто, м. Запоріжжя про стягнення суми 2533,30 грн., з яких сума 302,06 грн. пені та сума 2231,24 грн. 3% річних - закрити.

Видати ухвалу на повернення із державного бюджету Публічному акціонерному товариству Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, код ЄДРПОУ 00130926) суми 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору сплаченого платіжним дорученням № 90865 від 12.10.2018 р. за наявності відповідної заяви.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 26 грудня 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко