ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Справа № 924/568/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018р. у справі № 924/568/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", м. Київ

до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", м. Хмельницький

про стягнення 186 282, 45 грн.

В липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Перший національний аграрний кооператив про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 00011757 від 04.12.2015 року в сумі 186 282,45 грн., з яких 58 621,61 грн. - сума плати за користування обєктом лізингу, 900,01 грн. 3 % річних за час прострочення оплати за користування обєктом лізингу, 2 466,71 грн. - витрати від інфляції за час прострочення оплати за користування обєктом лізингу, 119 850,81 грн. - компенсація понесених витрат, 1 345,09 грн. 3 % річних за час прострочення грошового зобовязання по компенсації понесених витрат, 3 098,22 грн. - витрати від інфляції за час прострочення грошового зобовязання по компенсації понесених витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступні обставини.

04.12.2015 року між ТОВ Порше Лізинг Україна та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом Перший національний аграрний кооператив укладено Договір про фінансовий лізинг № 00011757 та додатки до нього, а саме: Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів і Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу.

ОСОБА_3 (предметом) лізингу згідно Договору, є транспортний засіб автомобіль марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № НОМЕР_1.

Згідно з Договором, позивач взяв на себе зобовязання придбати у власність обєкт лізингу, який обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем. За Договором: вартість обєкту лізингу - 940 996 грн., авансовий платіж - 282 298, 80 грн., обсяг фінансування - 658 697, 20 грн., кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу - 60, лізинговий платіж - 21 249, 29 грн.

На виконання вимог Договору, позивач придбав обєкт лізингу та передав його по акту прийому - передачі лізингоодержувачу (відповідачу). Згідно з Договором відповідач зобовязаний здійснювати лізингові платежі за Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що є частиною договору. Платежі здійснюються згідно з термінами, визначеними Графіком.

Позивач за Договором виставляв відповідачу рахунки на оплату чергових платежів. Проте, неналежна оплата платежів призвела до виникнення заборгованості за період з червня по серпень 2017 року в розмірі 59 367, 56 грн.

Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів з боку лізингоодержувача та у звязку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, позивач, з метою самозахисту свого права шляхом припинення зобовязання та реалізації положень ч.2 ст.7 Закону України Про фінансовий лізинг, 21.08.2017 року на адресу відповідача здійснено доставку вимоги про сплату заборгованості за Договором, повернення обєкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору за № 00011757 від 04.12.2015 року. Копія даної вимоги отримана відповідачем 28.08.2017 року.

Однак вимога позивача щодо повернення обєкту лізингу була проігнорована відповідачем, внаслідок чого ТОВ Порше Лізинг Україна вимушено було керуватись відповідними нормами Договору лізингу.

21.12.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис стосовно повернення лізингоодержувачем (відповідачем) на користь лізингодавця ТОВ Порше Лізинг Україна обєкта фінансового лізингу - автомобіль марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

09.02.2018 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було повернуто - автомобіль марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 стягувачу, а саме ТОВ Порше Лізинг Україна, про що складено відповідний акт.

Так, за твердженням позивача, п.6.18 Договору сторони погодили, що у випадку розірвання Контракту/ відмови від Контракту за ініціативою ТОВ Порше Лізинг Україна відповідно до п.12 Контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування обєктом лізингу.

Відтак, позивачем на підставі п.6.18 Контракту нараховано плату за фактичне користування обєктом лізингу в період з вересня 2017 року по лютий 2018 року на загальну суму 58 621,61 грн., яку заявлено до стягнення разом з нарахованими інфляційними та 3 % річних.

Також позивач зазначає, що Договором лізингу сторони передбачили, що у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача може бути застосована одна з таких санкцій, а саме - компенсація будь яких витрат, понесених позивачем та/або винагороди, включаючи окрім іншого, гонорари юристам, судові витрати і інше, нараховані з метою відшкодування сум, не виплачених відповідачем. Враховуючи факт невиконання відповідачем вимог договору, позивач поніс у звязку з цим витрати на юристів, необхідні для отримання правової допомоги в розмірі 119 850,81 грн. На цю суму позивач нарахував 3 % річних і інфляційні /а.с. 2-6/.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 року у справі № 924/568/18, у позові ТОВ Порше Лізинг Україна до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Перший національний аграрний кооператив про стягнення 186 282,45 грн. заборгованості, яка виникла через неналежне виконання Договору фінансового лізингу № 00011757 від 04.12.2015 року - відмовлено.

В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції з посиланням на п.12.9 Договору лізингу вказав про погодження сторонами додаткової умови сплати відповідачем різниці між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами (та іншими передбаченими договором платежами), які залишилися несплаченими відповідно графіка, після дострокового закінчення строку лізингу. Тобто, виникнення обовязку відповідача оплатити всі несплачені по договору платежі (лізингові платежі та компенсації) ставиться в залежність від того, чи здійснив позивач продаж обєкту лізингу після його повернення (або чи провів він визначення вартості обєкта лізингу з допомогою професійного оцінювача, після отримання обєкту лізингу від відповідача). Відсутність у справі доказів продажу обєкта лізингу, а також доказів проведення визначення ринкової вартості обєкта лізингу після повернення останнього до позивача (за виконавчим написом) свідчить про невиконання позивачем вказаної умови. Оскільки, виконання таких дій є обовязковою передумовою застосування п.12.9 (щодо 10 денного строку оплати всіх платежів по договору після закінчення строку лізингу), подання даного позову є передчасним /а.с.184-187/.

Позивач ТОВ Порше Лізинг Україна, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 року у справі № 924/568/18 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- суд першої інстанції невірно застосовуючи положення Договору лізингу, приписи ГК України та ЦК України, послався на п. 12.9 Договору та вирішив, що позов є передчасним;

- положення п.12.9 Договору є самостійним і саме на підставі вказаного пункту Договору, позивач має право виставити рахунок на відшкодування упущеної вигоди. В заявлених у позові вимогах, відсутня вимога про стягнення з відповідача упущеної вигоди на підставі вказаного пункту;

- суд першої інстанції помилково розтлумачив п.12.9 Договору, оскільки позивач звернувся до суду за захистом саме порушених прав та інтересів, що полягають у неналежному виконанні умов Договору відповідачем щодо оплати за користування обєктом лізингу, повернення обєкту лізингу та відшкодування витрат позивача, понесених у звязку з неналежним виконанням зобовязань відповідачем;

- позивач не виставляв рахунку на підставі п.12.9 Договору і відповідно стягнення за цим пунктом Договору не було предметом розгляду і жодним чином не може впливати та виправдовувати відповідача щодо невиконання ним зобовязань;

- зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вказав про те, що обєкт лізингу не був оцінений та не був проданий, у звязку з відсутністю вказаних документів в матеріалах справи, оскільки судом першої інстанції вони не витребовувались і фактично не мали значення для вирішення даного спору, долучаються до матеріалів справи документи підтверджуючі продаж вилученого обєкту лізингу (засвідчена копія договору купівлі-продажу та акт прийому-передачі додаються);

- обставини, які зазначаються судом першої інстанції як підстава для відмови в позові не підтверджені доказами. Ключові твердження щодо відмови у задоволенні позову є необґрунтованими та помилковими, зокрема відсутність у справі доказів продажу обєкта лізингу, а також доказів проведення визначення ринкової вартості обєкта лізингу після повернення останнього до позивача свідчить про невиконання позивачем вказаної умови. Дана обставина не досліджувалась судом під час розгляду справи по суті;

- судом першої інстанції зазначено, що подання позову є передчасним оскільки немає доказів настання обовязку щодо оплати. Однак при цьому серед встановлених судом обставин справи значиться наявність заборгованості, яка не спростована відповідачем та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи;

- п.12.9 договору не звільняє відповідача від обовязку сплати заборгованості за платежами в розумінні визначеному Договором лізингу, а також не спростовує факту заборгованості та невиконання зобовязань.

Таким чином, на думку скаржника, оскаржуване рішення місцевого господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 року прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповноти та неправильності встановлення обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також за неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, а тому підлягає до скасування /а.с. 199-206/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Порше Лізинг Україна на рішення господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 року у справі № 924/568/18, розгляд справи призначено на 28.11.2018 року /а.с. 194-195/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2018 року, розгляд справи № 924/568/18 призначено в режимі відео конференції із господарським судом м. Києва /а.с. 227-228/.

13.11.2018 року Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом Перший національний аграрний кооператив подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 4266/18 від 13.11.2018 року), в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін /а.с. 237-239/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 року, розгляд справи № 924/568/18 відкладено на 26.12.2018 року, яке призначено в режимі відео конференції із господарським судом м. Києва /а.с. 255-256/.

22.12.2018 року від позивача ТОВ Порше Лізинг Україна надійшло клопотання (вх. № 11012/18 від 22.12.2018 року) про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії повідомлення від 01.06.2017 року про зміну процентної ставки за Договором фінансового лізингу № 00011757 від 04.12.2015 року, новий графік платежів, який почав діяти з 01.07.2017 року, докази вручення даного повідомлення та графіку відповідачу з описами вкладення до цінного листа. На думку позивача зазначений графік платежів підтверджує обізнаність відповідача з розмірами лізингових платежів та строками їх сплати /а.с.263-270/.

Розглянувши подане позивачем клопотання з приводу долучення нових документів до матеріалів справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.42 ГПК України, учасники справи мають право подавати докази.

Згідно з ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ГПК України, встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 8 ст.80 ГПК України передбачено, що, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Поскільки ТОВ Порше Лізинг Україна не наведено жодних доводів неможливості подання повідомлення від 01.06.2017 року про зміну процентної ставки, нового графіку платежів раніше, зокрема, при поданні у липні 2018 року позову у даній справі до господарського суду Хмельницької області, тому колегія суддів прийшла до висновку про порушення позивачем порядку подання доказів, визначеного ст.80 ГПК України. Відтак документи, які позивач просить долучити до матеріалів справи згідно з клопотанням (вх. № 11012/18 від 22.12.2018 року), як докази в апеляційному провадженні, судом до розгляду не приймаються.

Крім того, в апеляційні скарзі скаржником зазначено, що для правильного вирішення даного спору, долучаються до матеріалів справи документи, які підтверджують продаж вилученого обєкту лізингу, зокрема копія договору купівлі-продажу від 24.04.2018р. та акт прийому-передачі від 26.04.2018р., проте апеляційний суд констатує, що дані докази існували на час звернення у червні 2018 року з позовом до суду і нічого не заважало долучити їх до початку розгляду справи судом першої інстанції.

В судовому засіданні 26.12.2018 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а позов ТОВ Порше Лізинг Україна задоволити.

Представник відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 24.09.2018 року залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (надалі лізингодавець, позивач) та сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Перший національний аграрний кооператив» (надалі лізингоодержувач, відповідач) укладено Договір про фінансовий лізинг № 00011757 та додатки до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі - Загальні умови) та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) (надалі - Графік платежів), які є невід'ємними частинами Договору лізингу.

Згідно з п.3.1 Загальних умов, об'єктом (предметом) лізингу є транспортний засіб, зазначений у Контракті. Детальна характеристика (індивідуалізація) об'єкту лізингу визначена сторонами в Договорі лізингу, відповідно до якої ним є транспортний засіб типу VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № НОМЕР_1; вартість обєкту лізингу 940 996 грн.; авансовий платіж - 282 298,80 грн.; обсяг фінансування - 658 697,20 грн.; кількість лізингових платежів 60; строк лізингу 60 місяців; платіж 21 249,29 грн.

Відповідно до п.п.3.2 та 3.1 Загальних умов, лізингодавець прийняв на себе зобов'язання придбати у власність об'єкт лізингу, який був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбало Об`єкт лізингу.

Таким чином, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов Контракту (п.21.4. Загальних умов), а саме: предмет лізингу та його вартість; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); початок та кінець строку лізингу, розмір першого лізингового платежу, щомісячні платежі; графік платежів; умови передачі предмета лізингу у власність лізингоодержувача після закінчення строку лізингу та інше.

На виконання умов укладеного Договору лізингу та п.3.2 Загальних умов, ТОВ «Порше лізинг Україна» придбано об'єкт лізингу та передано його у користування під виплату лізингових платежів лізингоодержувачу СОК «Перший національний аграрний кооператив», що підтверджується рахунком № 000387 від 07.12.2015, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 25.12.2015 та актом прийому-передачі від 25.12.2015.

Пунктом 1 акту прийому передачі від 25.12.2015 сторони підтвердили, що лізингодавець ТОВ „Порше Лізинг Україна» передав лізингоодержувачу на умовах контракту обєкт лізингу автомобіль марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Лізингоодержувач підтверджує отримання вказаного автомобіля та всіх документів, необхідних для експлуатації (п.6 акту прийому-передачі).

Відповідно до п.12.2 Загальних умов, строк лізингу починається з дати підписання акту прийому передачі лізингоодержувачем обєкта лізингу.

Згідно з п.6.1 Загальних умов, для експлуатації обєкту лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), що являє собою невідємну частину цього контракту, та інших положень контракту. Кожний лізинговий платіж включає:

- частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості обєкта лізингу);

- проценти (винагорода лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем обєкта лізингу);

- комісії;

- покриття витрат, повязаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом, та інші витрати, передбачені або прямо вказані контрактом.

Розмір лізингових платежів та інших платежів, що підлягають сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця, визначаються у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (п.6.3 Загальних умов).

Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), перший лізинговий платіж підлягав сплаті 04.12.2015 року, а останній - 15.12.2020 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) /а.с.17-19/.

Згідно з п.6.5 Загальних умов, лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ "Порше Лізинг Україна" у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).

Лізингоодержувач інформує лізингодавця протягом 5 днів з дати виставлення рахунків щодо можливого неотримання такого рахунка (п.6.9 Загальних умов).

Лізингоодержувач зобовязується сплатити всі та будь які платежі протягом 5 робочих днів з моменту відправлення лізингодавцем відповідної вимоги та/або рахунка, якщо інший строк не обумовлено в контракті або погоджено сторонами додатково. Якщо лізиногодержувач не сплатить платежі у вказаний строк, лізингодавець має право застосувати санкції за прострочення відповідно до п.8 контракту (п.6.17 Загальних умов).

Згідно з зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта СОК «Перший національний аграрний кооператив», останній у період з грудня 2015 року по травень 2017 року належним чином виконував свої зобовязання за договором лізингу, однак, починаючи з червня 2017 лізингові платежі вносилися несвоєчасно /а.с.23/.

Відповідно до ч.1 ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника), відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Положеннями ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що лізингоодержувач зобов'язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг", сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б)платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в)компенсацію відсотків за кредитом; г)інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

На правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів, у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 ЦК України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Зобов`язання, в силу вимог статей 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 ГК України.

Відповідно до п.8.2 Загальних умов, у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються такі санкції: пеня (п. 8.2.1.); штраф (п. 8.2.2.); компенсація будь яких витрат, понесених лізингодавцем та/або винагороди, включаючи окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем відповідно до контракту. Лізингодавець надає лізингоодержувачу відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати. Проте, ненадання такої документації не звільняє лізингоодержувача від компенсації та не вважається підставою відстрочення виплати компенсації.

Відповідно до п.8.3 Загальних умов, якщо лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, як 10 робочих днів лізингодавець має право надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, лізингодавець надсилає в такий же спосіб другу вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення оплати ще на вісім робочих днів. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, лізингодавець має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від контракту в односторонньому порядку за п.12.6.1 контракту. Сторони погодили, що невиконання зобовязань після надіслання другої вимоги щодо сплати, означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобовязнання за договором.

Так, у відповідності до п.8.3 Загальних умов ТОВ «Порше лізинг Україна» надіслано СОК «Перший національний аграрний кооператив» нагадування про несплату:

- перше нагадування про несплату від 06.07.2017 щодо наявної заборгованості по сплаті лізингового платежу у сумі 20123,88 грн. з терміном сплати 15.06.2017р. /а.с.32/;

- друге нагадування про несплату від 17.07.2017 щодо наявної заборгованості по сплаті лізингового платежу у сумі 20123,88 грн. з терміном сплати 15.06.2017р. /а.с.33/;

- третє нагадування про несплату від 07.08.2017 щодо наявної заборгованості по сплаті лізингового платежу у сумі 20123,88 грн. з терміном сплати 15.06.2017р. та у сумі 19621,84 грн. з терміном сплати 15.07.2017р. /а.с.34/.

Вказані нагадування про несплату залишені СОК «Перший національний аграрний кооператив» без відповіді.

Згідно з п.8.3.2 Загальних умов, якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів, лізингодавець має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати обєкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до п.12.6.1 Загальних умов, позивач має право в односторонньому порядку розірвати цей контракт/відмовитися від контракту та повернення обєкту лізингу у випадках: лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк невиконання зобовязання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно з п.12.13 Загальних умов, у випадках, передбачених п.12.6, контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

21.08.2017 ТОВ «Порше лізинг Україна» надіслано СОК «Перший національний аграрний кооператив» вимогу вих.№ 00011757 від 16.08.2017р. про сплату заборгованості за договором, повідомлення про відмову від договору № 00011757 від 16.08.2017 та повернення обєкту лізингу протягом десяти робочих днів, яку останнім отримано 28.08.2017р. згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.45-48/.

Відповідачем вимогу позивача залишено без реагування.

Таким чином, враховуючи п.12.13 договору фінансового лізингу, за яким контракт вважається розірваним на 10 робочий день з дня надіслання, 21.08.2017, письмове повідомлення стороною на адресу іншої сторони, Договір фінансового лізингу від 04.12.2015р. є розірваним з 06 вересня 2017 року.

21.12.2017р. ОСОБА_4, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований реєстрі за № 868, яким запропоновано зобовязати повернути: від сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „Перший Національний аграрний кооператив» на користь ТОВ „Порше Лізинг Україна» обєкт фінансового лізингу т/з марка „Volkswagen, модель Crafter 50, номер шасі WV 1ZZZ2EZF6024456, рік випуску 2015, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3, що був переданий у користування на підставі договору про фінансовий лізинг від 04.12.2015 № 00011575 за несплачені лізингові платежі в період з 16.06.2017 по 16.08.2017 /а.с.68/.

08.02.2018 державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55457296 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса № 868, виданого 21.12.2017 /а.с.69/.

09.02.2018 виходом державного виконавця за адресою: м.Житомир, вул.Коростишівська, 1, розшукано транспортний засіб, що підлягає поверненню за виконавчим написом та передано представнику ТОВ „Порше Лізинг Україна», про що складено акт державного виконавця від 09.02.2018р. /а.с.70/.

09.02.2018 ТОВ „Порше Лізинг Україна» обєкт лізингу передано ТОВ „Автосоюз» згідно з актом прийому-передачі від 09.02.2018 /а.с.71/.

12.02.2018 державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55457296 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса № 868, виданого 21.12.2017 /а.с.72/.

Позивач просить стягнути плату за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами у сумі 58621,61 грн. на підставі п.6.18 Договору лізингу, 900,01 грн. 3 % річних та 2466,71 грн. втрат від інфляційї за час прострочення оплати за користування обєктом лізингу на підставі ст.625 ЦК України.

Відповідно до п.6.18 Загальних умов, сторони погоджуються, що у випадку розірвання контракту за ініціативою Порше Лізинг України відповідно до п.12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування обєктом лізингу.

На підтвердження наявності 58621,61 грн. боргу за користування обєктом лізингу позивачем надано рахунки-фактури щодо відшкодування частини вартості обєкта лізингу, процентів та комісії, а саме:

- № 59101-00390611 від 01.11.2017р. на суму 19621,84 грн., в т.ч. 9471,53 грн. відшкодування вартості обєкта лізингу, 8196,06 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії /а.с.24/;

- № 59101-00394017 від 01.12.2017р. на суму 19621,84 грн., в.т.ч. 9628,21 грн. відшкодування вартості обєкта лізингу, 8039,38 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії /а.с.25/;

- № 59101-00397258 від 03.01.2018р. на суму 19377,93 грн., в т.ч. 9944,52 грн. відшкодування вартості обєкта лізингу, 7479,16 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії /а.с.26/.

Натомість, відповідно до Плану відшкодування, доданого до позовної заяви на її обгрунтування, лізингові платежі становили:

- з датою оплати 15.11.2017р. 21249,29 грн., в т.ч. 8 841,16 грн. відшкодування вартості обєкта лізингу, 10453,88 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії;

- з датою оплати 15.12.2017р. 21249,29 грн., в т.ч. 9024,61 грн. відшкодування вартості обєкта лізингу, 10270,43 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії;

- з датою оплати 15.01.2018р. 21249,29 грн., в т.ч. 9211,87 грн. відшкодування вартості обєкта лізингу, 10083,17 грн. проценти, 1954,25 грн. комісії /а.с.17-19/.

Тобто позивачем не доведено, що заявлена до стягнення на підставі п.12 Контракту плата за користування обєктом лізингу згідно з рахунками-фактурами, докази виставлення яких відповідачу відсутні, є лізинговими платежами, погодженими сторонами у Плані відшкодування.

При цьому судом не беруться до уваги подані до суду апеляційної інстанції повідомлення ТОВ Порше Лізинг Україна від 01.06.2017 року про зміну процентної ставки за Договором фінансового лізингу № 00011757 від 04.12.2015 року, новий графік платежів, який почав діяти з 01.07.2017 року, докази вручення даного повідомлення та графіку відповідачу з описами вкладення до цінного листа, поскільки дані документи подані до суду апеляційної інстанції без обгрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції, що є порушенням ст.80 ГПК України.

Окрім того, згідно з рахунками-фактурами заявлена до стягнення сума основного боргу є сумою неоплачених відповідачем лізингових платежів, строк сплати яких настав після розірвання договору фінансового лізингу 06.09.2017 року.

Судом встановлено, що ТОВ Порше Лізинг Україна залишається власником предмета лізингу (п.4.1 Загальних умов), а перехід права власності на обєкт лізингу передбачався у разі здійснення лізингоодержувачем всіх платежів за договором (п.4.2 Загальних умов).

Отже, у звязку з неповною сплатою лізинговаих платежів право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло.

Частиною 2 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно з частиною 4 статті 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, наслідком розірвання договору є відсутність обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати. Право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло, позовні вимоги щодо стягнення з останнього такої складової частини лізингового платежу, як відшкодування вартості цього майна, яке залишилося у власності позивача, є безпідставними (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 29.10.2013 по справі № 7/5005/2240/2012, постанові Верховного Суду від 09.07.2018р. по справі № 911/2449/17).

Згідно з п.12.9 Загальних умов, у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п.12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати обєкт лізингу, як передбачено п.4.2, а також якщо лізингодавець вимагає повернення обєкту лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобовязаний повернути обєкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження лізингодавця, якщо інша адреса не вказана лізингодавцем впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує лізингодавцю будь яку різницю між вартістю обєкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано лізингодавцем в результаті продажу обєкта лізингу або, якщо обєкт лізингу залишився у власності лізингодавця, ринковою вартістю обєкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно контракту.

Якщо сума грошових коштів, що була фактично отримана лізингодавцем внаслідок продажу обєкту лізингу (або у разі якщо обєкт лізингу залишається у власності лізингодавця - ринкова вартість обєкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися нездійсненими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту, цей пункт 12.9 не застосовується.

Враховуючи положення п.12.9 загальних комерційних умов договору лізингу, який зобов'язує відповідача після розірвання договору повернути позивачу лише об'єкт лізингу, твердження позивача про дію договору лізингу до повного виконання сторонами своїх зобовязань (у тому числі і щодо сплати лізингових платежів) є безпідставними.

За наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 58621,61 грн. боргу за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами, 3 % річних та інфляційних, нарахованих на вказану суму основного боргу.

Щодо вимог про стягнення компенсації понесених позивачем витрат у сумі 119 850,81 грн. та нарахованих на дану суму 1345,09 грн. 3 % річних і 3098,22 грн. інфляційних втрат нна підставі п.8.2.3, п.16.1 Контракту.

Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору про фінансовий лізинг, ТОВ Порше Лізинг Україна понесло витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року, відповідно до якого ТОВ ОСОБА_5 ОСОБА_6Ел.Сі та ТОВ Юридична компанія Тріпл Сі надали ТОВ Порше Лізинг Україна юридичні послуги щодо повернення боржником об'єкту лізингу, за Договором відповідального зберігання від 01.09.2014 року, укладеного з ТОВ АВТОСОЮЗ, позивачу були надані послуги із зберігання автомобілю.

На підтвердження понесення витрат на юридичну допомогу позивачем надано:

- акт прийому передачі від 31.08.2017 про надання позивачу юридичних послуг ТОВ „Кредитексперт ОСОБА_6Ел.Сі» з реєстром погашення заборгованості відповідачем на користь позивача та доказом сплати послуг (рахунок фактура від 31.08.17 і платіжне доручення від 11.09.17 про оплату позивачем послуг ТОВ «ОСОБА_5Ел.Сі» /а.с.41/;

- акт надання юридичних послуг ТОВ „Юридична компанія «Тріпл Сі» на користь позивача (юридична консультація по клієнту відповідач) з рахунком-фактурою від 30.11.17 та доказом оплати позивачем таких послуг (платіжне доручення від 08.12.17 про оплату позивачем послуг ТОВ „Юридична компанія «Тріпл сі»)/а.с.45/;

- акт надання послуг від 22.12.17 ТОВ „Юридична компанія «Тріпл сі» на користь позивача по клієнту відповідач з рахунком-фактурою від 22.12.17 та доказом оплати послуг (платіжне доручення від 26.12.17 про оплату позивачем послуг ТОВ „Юридична компанія «Тріпл сі») /а.с.57/;

- акт надання послуг від 09.02.18 ТОВ „Юридична компанія «Тріпл Сі» по клієнту відповідач з рахунком-фактурою та доказами оплати послуг (платіжне доручення від 14.02.18 про оплату позивачем послуг вищевказаного товариства) /а.с.62/;

- акт надання послуг від 28.02.18 про надання послуг зберігання автомобіля ТОВ «Автосоюз» на користь позивача з рахунком про сплату послуг та доказом оплати (платіжне доручення від 13.03.18 про оплату позивачем роботи ТОВ «Агросоюз») /а.с.65/.

Положеннями п.8.2.3 Загальних комерційних умов передбачено компенсацію будь-яких витрат, понесених позивачем, та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до Контракту. Вищезазначені санкції підлягають оплаті лізингоодержувачем протягом 10 робочих днів після надіслання відповідної вимоги Порше Лізинг Україна, не зважаючи на можливе розірвання контракту Порше Лізинг Україна.

Відповідно до п.16.1 Загальних умов, усі збори, податки, грошові штрафи та інші витрати, що повязані з контрактом і можуть виникати протягом строку дії контракту, виплачуються або відшкодовуються виключно лізингоодержувачем.

Проте, з наданих позивачем документів не вбачається, які саме дії (послуги) вчинялись ТОВ ОСОБА_5 ОСОБА_6Ел.Сі та ТОВ Юридична компанія Тріпл Сі з вилучення об'єкта лізингу. В наявних матеріалах справи актах та рахунках зазначено лише про надання консультаційних послуг.

В рахунку фактурі № СФ-00000686 від 31.08.2017 на суму 81 045,86 грн. зазначено за юридичні дії спрямовані на сприяння погашення заборгованості згідно Договору доручення від 12.06.2012 року. Проте, не вказано по відношенню до кого та якої саме заборгованості. При цьому, зазначені послуги надавались без замовлення, про що зазначено у відповідній графі.

Судом встановлено, що 18.02.2015 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис стосовно повернення лізингоодержувачем СОК Перший національний аграрний кооператив на користь лізингодавця - ТОВ Порше Лізинг Україна об'єкта фінансового лізингу - автомобіля марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві прийнято постанову від 08.02.2018 про відкриття виконавчого провадження № 55457296 з повернення об'єкту лізингу.

Відповідно до Акту опису й арешту майна від 09.02.2018 року державного виконавця описано, накладено арешт та повернуто позивачу ОСОБА_3 лізингу - автомобіль марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

Крім державного виконавця будь-яких інших осіб щодо проведення виконавчих дій залучено не було.

Інших доказів того, що позивач поніс витрати у зв'язку із залученням третіх осіб, які надавали послуги з вилучення об'єкта лізингу матеріали справи не містять.

Всупереч п.8.2.3 Загальних умов позивачем не надано доказів надсилання відповідачу вимоги про оплату понесених витрат на оплату консультативних та юридичних послуг, зберігання автомобіля.

Таким чином, колегія суддів констатує, що витрати на оплату консультативних та юридичних послуг, а також стоянку автомобіля не мають обов'язкового характеру, факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором фінансового лізингу та понесені позивачем після припинення дії контракту 06.09.2017р., без виставлення вимога на їх оплату, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації понесених після припинення дії договору витрат у сумі 119 850,81 грн. та нарахованих на дану суму 1345,09 грн. 3% річних і 3098,22 грн. інфляційних втрат слід відмовити.

Заперечення апелянта викладені ним в апеляційній скарзі не спростовують наведених судових висновків, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018р. у справі № 924/568/18 - залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №924/568/18 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "02" січня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.