УХВАЛА

м. Київ

03.12.2018Справа № 910/7266/14

За заявою: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1)

до: 1. Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області

2. ОСОБА_2

про визнання договору недійсним

в межах справи №910/7266/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

при секретарі судового засідання Кобельчук О.І.

Представники :

від позивача Чирський Ю.В., довіреність № б/н від 14.05.18,;

від відповідача 1 не з'явився

від відповідача 2 не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро".

До Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

Заява обґрунтована тим, що на підставі незаконного володіння ОСОБА_2 нерухомим майном, що належить позивачу, без достатніх правових підстав Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області уклало договір оренди землі з ОСОБА_2, у зв'язку з чим ліквідатор зазначає на існування підстав для визнання такого договору недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 прийнято позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича; відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд справи відкладено у підготовчому засіданні у зв'язку із неявкою представників відповідачів на 05.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 закрито підготовче провадження за позовною заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, що розглядається в межах справи 910/7266/14 та призначено розгляд справи по суті на 21.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 відкладено розгляд справи до 03.12.2018.

В судовому засіданні 03.12.2018 представник позивача надав пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 25.06.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

15.09.2017 між Покровською сільською радою Троїцького району Луганської області (надалі - «Орендодавнець») та ОСОБА_2 (надалі - «Орендар») укладено Договір оренди землі (надалі - «Договір»), за змістом якого орендодавець надає на підставі рішення 27 сесії Покровського сільської ради VII скликання №27/4 від 14.09.2017, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,28 га, кадастровий номер НОМЕР_1 із земель комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського призначення (об'єкти нерухомості), які знаходяться в АДРЕСА_2 (п. 1 Договору).

Пунктом 7 Договору встановлено, що Договір укладено строком на 10 (десять) років. Після закінчення строку і орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.п. 8-10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у гривнах, у місцевий бюджет Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області на розрахунковий рахунок. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума орендної плати в розмірі 78 876,12 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят шість грн.. 12 коп.) на 1 рік, в тому числі 6 753,01 грн. (шість тисяч п'ятсот сімдесят три грн. 0,1 коп.) за 1 місяць.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач вважає, що ОСОБА_2 не має повноважень на укладення спірного договору, а тому існують підстави для визнання договору оренди землі недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Підставою для недійсності правочину ліквідатор визначає, що так як ОСОБА_2 не мав права підписувати спірний договір, оскільки не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, а тому, на думку позивача, відповідач 2 незаконно отримав в оренду земельну ділянку площею 4,2800 га із земель комунальної власності для ведення товарного сількогосподарського призначення (об'єкти нерухомості), які знаходяться в АДРЕСА_2, всупереч інтересам ТОВ «Лотуре-Агро», як власника комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом другим частини першої статті 30 ЦК України визначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 був неповнолітній на момент укладення спірного договору та суду не надано рішення суду, за змістом якого встановлено що ОСОБА_2 є недієздатний або обмежено дієздатний.

У статті 73 ГПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ліквідатор належними та допустимим доказами не довів відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_2, яка могла перешкоджати укладення договору оренди землі від 15.09.2017,

Таким чином, позивач належними та допустимими засобами доказування не довів наявності обставин з якими приписи ст.ст. 203, 207, 227 Цивільного кодексу України передбачають недійсність оспорюваного договору.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог з викладених у заяві ліквідатора правових підстав необхідно відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 129, 233- 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі від 15.09.2017 недійсним в межах справи № 910/7266/14.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 28.02.2019

Суддя А.В. Яковенко