ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
КОЛЕГІЯ З РОЗГЛЯДУ СПРАВ ПРО БАНКРУТСТВО
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" грудня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/756/13

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р. при секретарі судового засідання В'юненко І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартет" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц"

за участі представників:

ліквідатора боржника Сокольвака М.В.;

від ПП "Деол Трейд": Ступінського Я.В. (довіреність №7-72/17 від 09.07.2017 року).

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Рівненської області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа № 918/756/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц".

Постановою Господарського суду Рівненської області від 25.02.2014 р. ТОВ "Земкомерц" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

Від ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. надійшла заява (позовна заява) про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 23.05.2017 р. прийнято до розгляду в межах справи № 918/756/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" та призначено до слухання в судовому засіданні позовну заяву ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. і зобов'язання вчинити дії.

Крім того, на розгляді суду перебувають клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень.

15.11.2017 року ліквідатором подано пояснення на відзив ПАТ "Марфін Банк" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року.

Крім того, 15.11.2017 року ліквідатором через відділ канцелярії суду подані уточнення до клопотань про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень.

13.12.2017 року від ТОВ "Рітейл Плас" надійшла заява про внесення змін до реєстру вимог кредиторів.

13.12.2017 року від ПАТ "Марфін Банк" надійшли додаткові заперечення на позовну заяву ліквідатора про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року, крім іншого, відкладено розгляд справи № 918/756/13 (позовна заява ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. та зобов'язання вчинити дії; клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень) у судовому засіданні на 15.01.2018 року. Призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.01.2018 року заяву ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів в порядку правонаступництва.

Ухвалою суду від 15.01.2018 року провадження у справі № 918/756/13 було зупинено до перегляду ухвали Господарського суду Рівненської області від 21.11.2017 року в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року провадження у справі № 918/756/13 поновлено, призначено справу №918/756/13 (позовна заява ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. та зобов'язання вчинити дії; клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень; заява ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів в порядку правонаступництва) до розгляду у судовому засіданні.

15.03.2018 року від Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" надійшло повідомлення про зміну найменування кредитора з Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" на Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" в підтвердження чого надано нову редакцію статутного документу вказаної юридичної особи. Оскільки зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, отже не потребує вчинення судом процесуальної дії - заміна учасника судового процесу правонаступником, суд зазначив про зміну найменування кредитора - юридичної особи з Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" на Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" в мотивувальній частині ухвали від 19.03.2018 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.04.2018 року залучено до розгляду позовної заяви ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. до відповідача - 1 Державної реєстраційної служби України, до відповідача - 2 Головного управління юстиції у Львівській області, до відповідача - 3 Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. і зобов'язання вчинити дії - третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В.Чорновола, 4), Відділ державної реєстрації Кам'янка-Бузької РДА (80400, Львівська обл., м. Кам'янка-Бузька, вул. Незалежності, 27); Відділ державної реєстрації Пустомитівської РДА (вул. Грушевського, 35, м. Пустомити, Львівська обл., Україна, 81100); Відділ державної реєстрації Яворівської РДА (вул. Івана Франка, 8, м. Яворів, 81000); Приватного нотаріуса Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Наталію Володимирівну (АДРЕСА_1).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2018 року продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на 6 місяців - до 27 травня 2019 року.

26.11.2018 року від приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу надійшли копії документів на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2018 року.

Розгляд вищевказаної заяви (позовної заяви) в межах справи про банкрутство неодноразово відкладався з об'єктивних причин зазначених у відповідних судових ухвалах, так, зокрема, ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 року розгляд справи №918/756/13 за клопотанням учасників відкладено на 27.12.2018 року.

26.12.2018 року представник ПАТ "МТБ Банк" подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Однак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ПАТ "МТБ Банк" про відкладення розгляду позовної заяви ліквідатора на іншу дату, оскільки у сторін було достатньо часу для того щоб скористатись своїми процесуальними правами та подати свої заперечення чи заяви (клопотання з процесуальних питань).

У судовому засіданні 27.12.2018 року судом розглянуто позовну заяву ліквідатора про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. і зобов'язання вчинити дії, та встановлено наступне.

У січні 2017 року ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора Сокольвака М.В. звернулося до господарського суду Рівненської області в межах справи №918/756/13 про банкрутство ТОВ "Земкомерц" з позовом до Державної реєстраційної служби України, Головного управління юстиції у Львівській області, публічного акціонерного товариства "Марфін Банк", третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ Державного земельного агентства у Буському районі Львівської області, Відділ Державного земельного агентства у Пустомитівському районі Львівської області, Відділ Державного земельного агентства в Яворівському районі Львівської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Буського районного управління юстиції Львівської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області та приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Наталія Володимирівна про визнання недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України договору іпотеки від 04.07.2011 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Марфін Банк" (у процесі розгляду справи змінив найменування на ПАТ "МТБ Банк"). Крім того, позивач просив зняти обтяження та скасувати записи про заборони та іпотеку на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек на підставі вищезазначеного договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ліквідатор зазначає, що на момент укладення договору іпотеки від 04.07.2011 року ТОВ "Земкомерц" не володіло на праві власності земельними ділянками, що згідно п. 1.2 спірного договору являлись предметом іпотеки та наполягає на тому, що державними органами, уповноваженими видавати державні акти на право власності на земельні ділянки було спростовано факт видачі таких державних актів, їх реєстрацію та присвоєння кадастрового номеру.

Крім того, посилаючись на норми Цивільного (далі ЦК України) та Земельного (далі ЗК України) кодексів, зокрема, на ст. ст. 179, 181 ЦК України та ст. ст. 79, 79-1 ЗК України, ліквідатор зазначає, що майна, яке передано в іпотеку за спірним договором не існує в натурі як об'єкта цивільних прав та не існувало на момент укладення договору.

Зазначене, на думку ліквідатора, є підставами для визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Марфін Банк" (далі Банк).

13.06.2017 року від Банку надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що спірний договір не відноситься до переліку правочинів, що можуть бути спростовані чи визнані недійсними за заявою арбітражного керуючого, відтак вважає, що ліквідатор перевищив свої повноваження. Також, серед іншого вказує, що в момент вчинення спірного правочину вимоги закону були виконані, а підстави для визнання правочину недійсним, які передбачені статтями 203, 215 ГК України, - відсутні.

Крім того, відповідач ПАТ "Марфін Банк" просив застосувати до позовних вимог ліквідатора позовну давність, про що 17.07.2017 року Банком подано відповідну заяву.

26.10.2017 року від ліквідатора надійшла заява про визнання поважними причин пропуску позовної давності в позові про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, частина 4 статті 10 Закону про банкрутство відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, а саме: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника і дана норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

При цьому на відміну від положень частини 8 статті 23 Закону про банкрутство, якими визначено, що спори боржника з поточними кредиторами вирішуються шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, норми частини 4 ст. 10 цього Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Отже, імперативними нормами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство та ст. 20 ГПК України встановлено виключну підсудність майнових спорів за участю особи, яка перебуває в процедурі банкрутства.

Враховуючи викладене ліквідатор правомірно звернувся до господарського суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство з позовними вимогами про визнання недійсним на підставі норм загального цивільного законодавства укладеного ТОВ "Земкомерц" та Банком до порушення справи про банкрутство позивача договору іпотеки.

Посилання відповідача на те, що ліквідатор перевищив свої повноваження, оскільки спірний договір не відноситься до переліку правочинів, що можуть бути спростовані чи визнані недійсними за заявою арбітражного керуючого які визначені ч.1 статті 20 Закону про банкрутство, безпідставні, оскільки зазначений позов подано ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора на загальних підставах передбачених цивільним законодавством, без посилання на вказану статтю Закону про банкрутство, та в силу вищевказаних норм такий позов розглядається в межах справи про банкрутство позивача.

У судовому засіданні 27.12.2018 року позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2011 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" (далі позичальник) було укладено Кредитний договір №28800/OF (далі Кредитний договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати позивачу грошові кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12 000 000,00 грн. (п. 1.1. Кредитного договору).

18.08.2011 року між позичальником та Банком було укладено Додаткову угодою №2 до Кредитного договору (далі Додаткова угода №2), за умовами якої збільшено обсяг наданих кредитних коштів до 22 000 000,00 грн.

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою №2) виконання позичальником зобов'язань за цим Договором забезпечується в тому числі іпотекою земельних ділянок, зокрема:

- площею 0,7189 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 1,2524 га, кадастровий № НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 0,9203, кадастровий № НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 0,5000 га, кадастровий № НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: на території Краковецької сільської ради Яворівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 1,5000 га, кадастровий НОМЕР_5, яка знаходиться за адресою: на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику. (Далі разом по тексту - земельні ділянки або предмет іпотеки).

04.07.2011 року між позивачем та Банком укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міськрайонного нотаріального округу Котик Н.В. за №1820 (далі Договір іпотеки).

Як вбачається з п. 1.2. Договору іпотеки, право власності на передані в іпотеку земельні ділянки ТОВ "Земкомерц", крім іншого, підтверджуються актами на право власності, а саме:

- серії НОМЕР_14 від 24.06.2011 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986753, ВРК №986754, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №507;

- серії НОМЕР_18 від 24.06.2011 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986757, ВРК №986758, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №517;

- серії НОМЕР_17 від 24.06.2011 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986755, ВРК №986756, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №512;

- серії НОМЕР_12 від 25.06.2011 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986762, ВРК №986763, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 24.06.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №531;

- серії НОМЕР_13 від 24.06.2011 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986759, ВРК №986760, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №522 (далі всі разом Акти на право власності).

На виконання вимог суду приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Котик Н.В. були надані засвідчені копії вищезазначених правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які є предметом спірного договору іпотеки, що зберігаються в справах нотаріуса.

На неодноразову вимогу суду оригінали вказаних правовстановлюючих документів ні Банком ні Позивачем для огляду суду не надані. При цьому Банк 26.12.2018 року лише надав для долучення до матеріалів справи акт прийому-передачі оригіналів документів до спірного іпотечного договору підписаний 28.12.2012 року між ТОВ "Земкомерц" в особі ОСОБА_5 та Банком та протокол обшуку Слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області, в межах кримінального провадження №0000135 від 25.11.2014 року, з якого вбачається що документи та їх копії які стосувались договору іпотеки від 04.07.2011 року №1820 у Банку вилучені.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що земельні ділянки які були передані Банку не належали позивачу на праві власності та взагалі не існували.

На підтвердження факту, що земельні ділянки, які були передані в іпотеку, не належать на праві власності позивачу, ліквідатор ТОВ "Земкомерц" надав суду копії листів, а саме: №01-14/06-3515 від 15.09.2014 року, №01-14/07-4124 від 14.10.2014 року, №331 від 15.10.2014 року, №01-11/2598 від 11.09.2014 року, №01-11/2709 від 22.09.2014 року, №04-08/1690 від 18.09.2014 року, №7338 від 17.09.2014 року, №8020 від 09.10.2014 року, №2820/9 від 10.10.2014 року, №7337 від 17.09.2014 року, №8019 від 09.10.2014 року, №2819/9 від 10.10.2014 року.

Крім того, 26.12.2018 року ліквідатором долучено до матеріалів справи наступні докази на підтвердження позовних вимог:

1. Відносно земельної ділянки площею 0,9203 га, кадастровий № НОМЕР_3, яка є предметом Договору іпотеки та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_17 від 24.06.2011 року знаходиться за адресою: на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області ліквідатором надано:

- лист №33-13-0.20-2895/102-18 від 20.12.2018 року, відповідно до якого Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомляє, що по Буському району станом на 01.01.2016 року земельна ділянка із вказаними площею, кадастровим номером та адресою на праві власності чи іншого користування не зареєстрована; крім того зазначено, що код КОАТУУ в кадастровому номері земельної ділянки (НОМЕР_15) не відповідає фактичному КОАТУУ Олеської селищної ради Буського району Львівської області (НОМЕР_16); реєстрація державного акту на право власності в книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі по Буському району Львівської області не проводилася; інформація щодо оформлення і затвердження документації із землеустрою, встановлення і узгодження меж в натурі на вказану земельну ділянку ТОВ "Земкомерц" у відділі відсутня;

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018 року, з якого вбачається, що відомості про земельну ділянку НОМЕР_3 - відсутні.

2. Стосовно земельних ділянок, що є предметом Договору іпотеки: площею 0,7189 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_14 від 24.06.2011 року знаходиться за адресою с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області та площею 1,2524 га, кадастровий № НОМЕР_2, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_18 від 24.06.2011 року знаходиться за адресою с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області ліквідатором надано:

- лист №33-13-0.29-1463/113-18 від 21.12.2018 року, відповідно до якого Відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області повідомляє, що відомості про земельні ділянки із вищевказаними кадастровими номерами в Державному земельному кадастрі відсутні; реєстрація державних актів на право власності на вказані земельні ділянки в книзі записів про реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі не проводилась; документація із землеустрою на земельні ділянки на ТОВ "Земкомерц" у відділі відсутня;

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018 року, з якого вбачається, що інформація про земельні ділянки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 - відсутня.

3. Щодо земельної ділянки площею 1,5000 га, кадастровий НОМЕР_5, яка є предметом Договору іпотеки та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_13 від 24.06.2011 року знаходиться за адресою: на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, ліквідатором надано:

- лист №0-13-0.36-536/120-18 від 21.12.2018 року, відповідно до якого Відділ в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомив, що вищевказана земельна ділянка на території Краковецької селищної ради Яворівського району за ТОВ "Земкомерц" в НКСУ не зареєстрована;

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018 року, з якого вбачається, що інформація про земельну ділянку НОМЕР_5 - відсутня.

4. Щодо земельної ділянки площею 0,5000 га, кадастровий № НОМЕР_4, яка є предметом Договору іпотеки та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_12 від 25.06.2011 року знаходиться за адресою: на території Краковецької сільської ради Яворівського району Львівської області, ліквідатором надано:

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018 року, з якого вбачається, що інформація про земельну ділянку № НОМЕР_4 - відсутня.

Оцінивши надані ліквідатором докази, в сукупності з наявними у справі матеріалами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 125 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Пунктом 2.5.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" передбачено, що слід мати на увазі, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону.

Таким чином, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про іпотеку" та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

В той же час, згідно згаданої статті нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці і невід'ємно пов'язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Разом з тим, стаття 79 Земельного кодексу України визначає поняття земельної ділянки, як об'єкта права власності, а саме: земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Зі змісту вказаної статті Земельного кодексу вбачається, що до ознак земельної ділянки, як об'єкта права власності, можна віднести: 1) межі земельної ділянки, які повинні існувати в натурі (на місцевості); 2) визначене місце розташування земельної ділянки та 3) встановлені права щодо земельної ділянки.

В той же час, з доданих учасниками провадження у справі доказів не вбачається, що спірні земельні ділянки що є предметом Договору іпотеки існують в натурі, оскільки за місцем їх розташування, що наведене в державних актах про право власності та з такими кадастровими номерами, згідно даних відповідних відділів Держгеокадастру, земельні ділянки не виділялись, право власності на них чи інше речове право у встановленому законом порядку не зареєстроване.

Разом з тим, у суду виникають обґрунтовані сумніви з приводу наявності державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, оскільки відповідні державні органи заперечують їх видачу, а оригінали зазначених документів на вимогу суду учасниками справи так і не були надані.

У відповідності до статті 18 Закону України "Про іпотеку" іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови, зокрема, опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Оскільки, на думку суду іпотечний договір хоч і містить умову про предмет іпотеки та його опис, однак, належних доказів які б підтверджували його фактичне існування на момент укладення Договору іпотеки відсутні, матеріалами справи спростовується факт видачі державних актів про право власності на земельні ділянки, що є предметом Договору іпотеки, а також факт формування цих земельних ділянок як самостійних об'єктів права власності, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним Договору іпотеки, як такого що суперечить актам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі, зокрема, визнання іпотечного договору недійсним.

Враховуючи що суд дійшов висновку про визнання недійсним Договору іпотеки від 04.07.2011 року, то підставними є також вимоги позивача, що з них випливають, а саме вимоги про зняття обтяжень та скасування записів - заборон на нерухоме майно у Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, внесених на підставі зазначеного Договору іпотеки. Позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Щодо поданої Банком заяви про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

За нормами статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з приписами частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частини 1 статті 261 вказаного кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Таким чином, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом, а для визначення моменту виникнення права на позов важливим є також і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Арбітражний керуючий Сокольвак М.В., що діє від імені ТОВ "Земкомерц" 11.06.2013 року був призначений розпорядником майна у справі №918/756/13.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 25.02.2014 р. ТОВ "Земкомерц" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

Ліквідатор у своїх письмових поясненнях зазначає, що з аналогічним позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 року останній ще 20.10.2014 року звернувся до Господарського суду Львівської області.

Вказане свідчить, що арбітражному керуючому Сокольваку М.В. 20.10.2014 року могло стати відомо про наявність порушеного права. Відомостей про те, що боржник раніше довідався про його порушене право матеріали справи не містять.

До господарського суду Рівненської області з даним позовом арбітражний керуючий Сокольвак М.В. звернувся 27.12.2016 року

Таким чином, подана заява Банку не підлягає до задоволення, оскільки трирічний строк позовної давності не пропущений.

Розглянувши у судовому засіданні 27.12.2018 року Розглянувши у судовому засіданні 27.12.2018 року клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень, суд зазначає наступне.

З приводу скасування обтяжень. 14.12.2015 року ліквідатор звернувся до господарського суду Рівненської області та просив зняти усі заборони та обтяження, що були накладені на майно, що належить ТОВ "Земкомерц" в рамках дії договору №28800/ОF від 24.05.2011 року, які внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Однак, 15.11.2017 року ліквідатором подано уточнення до клопотання про скасування обтяжень, відповідно до якого останній зазначив, що в ході виконання покладених на нього функцій йому стало відомо, що станом на сьогодні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перебувають відомості про обтяження та заборони, в т.ч. іпотеки на нерухоме майно, що належить ТОВ "Земкомерц". Наявність вказаних записів перешкоджає реалізації майна банкрута в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Ліквідатор звертався до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області з листом № 01-21/201 від 21.07.2014 року про закінчення всіх виконавчих проваджень відносно ТОВ "Земкомерц", на що отримано відповідь за № 09-01-36/В-5/8566 від 08.09.2014 року про те, що для скасування арештів, накладених на майно боржника, необхідно подати відповідне рішення суду. В зв'язку з викладеним, ліквідатор просив суд зняти обтяження та скасувати записи у Державному реєстрі - заборони та арешти на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Земкомерц", які внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.07.2017 р. № 91030714 на нерухоме майно банкрута ТОВ "Земкомерц" накладені обтяження іпотекою, заставою, податковою заставою, арештами та заборонами відчуження.

У відповідності до ч. 7 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Суд звертає увагу на те, що юридичний факт банкрутства особи вводить відносно банкрута новий правовий режим, який регулюється спеціальним Законом - Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги якого розповсюджуються на усіх учасників суспільних відносин, що стосуються прав і обов'язків боржника-банкрута. Права та інтереси банкрута і кредиторів у справі реалізуються через ліквідатора, який для їх забезпечення має право подати відповідні заяви (клопотання) до органів та осіб, що наклали арешти чи заборони на майно боржника-банкрута, які, в свою чергу, зобов'язані їх скасувати (припинити, анулювати, зняти, погасити тощо).

Постанова господарського суду Рівненської області від 25.02.2014 року у справі №918/756/13 та факт банкрутства, який нею встановлений, для осіб, які наклали обтяження на майно боржника, визнаного банкрутом, є правозмінюючим юридичним фактом, наслідком якого є скасування обтяжень та заборон, що накладені на майно банкрута, будь-якими органами (судами, нотаріусами, органами виконавчої служби, тощо), що їх наклали (вчинили).

Згідно ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Цією ж статтею передбачено повноваження ліквідатора, зокрема - ліквідатор приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб для подальшої його реалізації та задоволення вимог кредиторів, що кореспондується з статтями 43 та 44 цього Закону.

Відповідно до ст. 42 Закону про банкрутство ліквідатор формує ліквідаційну масу, проводить оцінку виявленого майна, що належить банкруту та виставляє його на аукціон для реалізації.

Таким чином, накладені обтяження на майно банкрута є перешкодою (обмеженням) у здійсненні ліквідатором ліквідаційних заходів щодо банкрута, а саме, реалізації майна, одержання та накопичення коштів та послідуючому проведенні задоволення вимог кредиторів у порядку, визначеному Законом про банкрутство.

Отже, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури обтяження його активів підлягають скасуванню. Це пов'язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута.

При цьому, зняття обтяжень з майна боржника у порядку ст.38 Закону про банкрутство є безумовним, і стосується будь-яких органів і посадових осіб.

Існування нескасованих обтяжень на активах банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Законом обов'язків.

Дія ст. 38 Закону про банкрутство розповсюджується також на об'єкти майна банкрута, що знаходяться в податковій заставі.

Таким чином, викладені, документально підтверджені ліквідатором обставини свідчать про наявність обмеження щодо розпорядження майном банкрута. Такі обмеження, виходячи з положень ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, підлягають скасуванню.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання ліквідатора про скасування обтяжень з майнових активів банкрута та необхідність його задоволення, окрім наступного.

Ліквідатор боржника, крім іншого, просить суд зняти обтяження та скасувати записи у Державному реєстрі - заборони на нерухоме майно, що належить ТОВ "Земкомерц" в частині записів про державну реєстрацію іпотек нерухомого майна:

1. Іпотека - земельна ділянка кадастровий НОМЕР_7, цільове призначення: для будівництва та обслуговування торгівельного центру, Львівська обл., м. Дрогобич; номер запису про іпотеку 7045607 від 24.05.2011 року (іпотекодержатель ПАТ "Марфін Банк", );

2. Іпотека - земельна ділянка кадастровий № :01:024:0132, цільове призначення: для будівництва та обслуговування торгівельного центру, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Бориславська - Горішня Брама, номер запису про іпотеку 7042010 від 24.05.2011 року (іпотекодержатель ПАТ "Марфін Банк", );

3. Іпотека - земельна ділянка кадастровий НОМЕР_6 цільове призначення: для будівництва та обслуговування офісних приміщень та магазину, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, номер запису про іпотеку 7046952 від 24.05.2011 року (іпотекодержатель ПАТ "Марфін Банк", );

4. Іпотека - земельна ділянка кадастровий НОМЕР_8, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, Львівська обл., Жовківський район, село Малехів, вул. Київська, номер запису про іпотеку 6860223 від 24.05.2011 року (іпотекодержатель ПАТ "Марфін Банк", );

5. Іпотека - земельна ділянка кадастровий НОМЕР_9 цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва АЗС, Львівська обл., Яворівський район, село Ямельня, номер запису про іпотеку 7111043 від 29.08.2008 року (іпотекодержатель Акціонерний банк "Київська Русь", );

6. Іпотека - земельна ділянка кадастровий НОМЕР_10, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, Львівська обл., Жовківський район, село Малехів, вул. Київська, номер запису про іпотеку 6858909 від 24.05.2011 року (іпотекодержатель ПАТ "Марфін Банк", );

7. Іпотека - земельна ділянка кадастровий НОМЕР_11 цільове призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 206, номер запису про іпотеку 7472698 від 24.05.2011 року (іпотекодержатель ПАТ "Марфін Банк", ).

Господарський суд, розглянувши клопотання ліквідатора у вищевказаній частині відмовляє в його задоволенні зважаючи на наступне.

Статтею 4 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Окрім того, Законом України "Про іпотеку" передбачено, що відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 19).

Відповідно до частин 1, 4 статті 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі-банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

На підставі аналізу викладених правових норм вбачається, що наслідком визнання боржника банкрутом є скасування усіх обтяжень та обмежень саме щодо розпорядження майном такого боржника, оскільки основною метою ліквідаційної процедури є продаж майна банкрута та розподіл отриманих коштів між кредиторами.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами 1, 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає настання такого наслідку визнання боржника банкрутом і введення процедури ліквідації, як припинення іпотек.

Натомість, вичерпний перелік підстав припинення застави (іпотеки) визначено ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1)припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про іпотеку" підставами припинення іпотеки є: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; інші підстави, передбачені цим Законом.

Таким чином, спеціальним законом та статтею 593 ЦК України передбачені підстави для припинення іпотеки.

Окрім того, положеннями чинного законодавства України про іпотеку та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено права господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, припиняти іпотеку нерухомого майна підприємства-боржника, виходячи тільки з обставин визнання боржника банкрутом та введення відносно нього ліквідаційної процедури.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що забезпечений кредитор - кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" врегульовано умови і порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, згідно ч. 2 ст. 26 цього Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Слід зазначити, що у разі скасування у судовому порядку рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав у Державний реєстр прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, а не про їх припинення. Припинення іпотеки та внесення про це відповідного запису до Державного реєстру прав можливо виключно з підстав, визначених статтею 593 ЦК України та статтею 17 Закону України "Про іпотеку", в тому числі після реалізації предмету іпотеки під час проведення ліквідаційної процедури у порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Наявність обтяження іпотекою заставного майна під час проведення ліквідаційної процедури за відсутності інших обтяжень або арештів не унеможливлює його продаж ліквідатором, оскільки Закон передбачає такий продаж за згодою забезпеченого кредитора або господарського суду, тобто відповідні обставини щодо продажу предмету іпотеки в процедурі банкрутства врегульовані спеціальною нормою Закону.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання ліквідатора боржника ТОВ "Земкомерц" про скасування обтяжень з майна банкрута.

Розглянувши у судовому засіданні 27.12.2018 року клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, суд зазначає наступне.

14.12.2015 року ліквідатор звернувся до господарського суду Рівненської області та просив визнати вимоги ПАТ "Марфін Банк" до ТОВ "Земкомерц" за кредитним договором №28800/ОF від 24.05.2011 року у сумі 23 117 895 грн. 85 коп. погашеними, внести зміни до ухвали господарського суду Рівненської області від 03.12.2013 року шляхом виключення вимог ПАТ "Марфін Банк" за кредитним договором №28800/ОF від 24.05.2011 року у сумі 23 117 895 грн. 85 коп. із реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц".

В обґрунтування клопотання ліквідатор зазначив, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.12.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", до якого окремо внесено вимоги ПАТ "Марфін Банк" на суму 23 117 895 грн. 85 коп., які забезпечені заставою - іпотекою земельних ділянок ТОВ "Земкомерц". Вказана заборгованість виникла у боржника внаслідок допущення несплати боргу за кредитним договором № 28800/OF від 24.05.2011 року. Однак, як зазначає ліквідатор, поручителями боржника за кредитним договором № 28800/OF від 24.05.2011 року станом на день подання ліквідатором вказаного клопотання повністю проведено сплату заборгованості на користь ПАТ "Марфін Банк", з огляду на що останній не може залишатись кредитором ТОВ "Земкомерц".

15.11.2017 року ліквідатором подані уточнення до клопотання про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", відповідно до яких останній просив: забезпечені вимоги ПАТ "МАРФІН БАНК" на суму 15 805 782,55 грн. до ТОВ "Земкомерц" визнати погашеними; внести зміни до реєстру вимог кредиторів: визнати забезпечені вимоги ПАТ "МАРФІН БАНК" в сумі 7 312 133,30 грн., визнати забезпеченими вимоги ТОВ "РІТЕЙЛ ПЛАС" на суму 14 666 220,00 грн.; визнати забезпеченими вимоги гр. ОСОБА_5 на суму 2 800 000,00 грн.; розподілити майно забезпечення між забезпеченими кредиторами без урахування п'яти земельних ділянок яких не існує.

Суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів боржника. Клопотання подане без посилання на жодні норми процесуального права, які б передбачали вчинення вказаних у клопотанні дій.

Разом з тим, слід зазначити, що внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів, відповідно до статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

Порядок заміни кредитора у справі на правонаступника врегульовано статтею 21 вищевказаного Закону, який передбачає подання відповідної заяви правонаступником або іншою особою, яка бере участь у справі.

13.12.2017 року ТОВ "Рітейл Плас" звернувся до Господарського суду Рівненської області з заявою про внесення змін до реєстру вимог кредиторів.

Вказана заява мотивована тим, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 13.06.2017 року заяву ТОВ "Рітейл Плас" про визнання забезпеченим кредитором ТОВ "Земкомерц" в сумі 14 666 220,00 грн. було задоволено, додатково було ухвалено окремо внести до реєстру вимог кредиторів вищезазначені вимоги ТОВ "Рітейл Плас". При цьому судом було зазначено, що у зв'язку з переходом прав кредитора від ПАТ "Марфін Банк" до ТОВ "Рітейл Плас" в сумі 14 666 220,00 грн., ПАТ "Марфін Банк" не може залишатися кредитором боржника на вказану суму, і відповідно у зв'язку з цим виникає необхідність внесення змін до реєстру вимог кредиторів.

Оскільки ТОВ «Рітейл Плас» поручився за боржника по зобов'язанням перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором №28800/OF від 24.05.2011 року та виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а відтак є фактичним правонаступником ПАТ «Марфін Банк» у справі, заявник просив: 1. Внести зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Земкомерц», а саме виключити з реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ «Марфін Банк», що забезпечені заставою майна боржника на суму 14 666 220,00 грн. та внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ «Рітейл Плас», що забезпечені заставою майна боржника в сумі 14 666 220,00 грн. в порядку правонаступництва. 2. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ «Рітейл Плас» в сумі 1 218,00 грн. судовий збір (перша черга). 3. Включити ТОВ «Рітейл Плас» до комітету кредиторів ТОВ «Земкомерц».

Розглянувши вимоги заявника суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Рівненської області від 13.06.2017 року заяву ТОВ «Рітейл Плас» про визнання забезпеченим кредитором ТОВ «Земкомерц» в сумі 14 666 220,00 грн. було задоволено.

Під час розгляду вказаної заяви, господарський суд Рівненської області встановив, що вимоги ТОВ "Рітейл Плас" підтверджуються договором поруки від 22.01.2014р. №07394-СО, платіжним дорученням від 23.01.2014р. №259 (т.5, а.с.100-105). Судом встановлено, що за договором поруки від 22.01.2014р. №07394-СО ТОВ "Рітейл Плас" поручився перед кредитором ПАТ "Марфін Банк" за виконання боржником ТОВ "Земкомерц" зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №28800/ОF від 24.05.2011 р.

Згідно пункту 1.4. договору поруки від 22.01.2014р. №07394-СО поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржника, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, при цьому розмір забезпеченого порукою зобов'язання, за згодою сторін, не може перевищувати суму 14 666 220,00 грн.

У зв'язку з невиконанням ТОВ "Земкомерц" кредитних зобов'язань перед ПАТ "Марфін Банк", ТОВ "Рітейл Плас" здійснено погашення кредитної заборгованості в загальному розмірі 14 666 220,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2014р. №259.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.12.2013 р. затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", до якого, серед іншого, окремо внесено вимоги кредитора, що забезпечені заставою майна боржника: ПАТ "Марфін Банк"" - сума вимог - 23 117 895, 85 грн. (вказані вимоги виникли на підставі договору іпотеки від 24.05.2011р. та кредитного договору № 28800/OF від 24.05.2011р.)

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, договір поруки не покладає на боржника якогось нового обов'язку, крім того, який він вже має перед кредитором по основному зобов'язанню, а лише створює ймовірність переходу прав та обов'язків останнього до поручителя у разі виконання ним зобов'язання, забезпеченого порукою.

Отже, ТОВ "Рітейл Плас", виконавши зобов'язання боржника за кредитним договором № 28800/OF від 24.05.2011р. набув права забезпеченого кредитора у цьому зобов'язанні на суму 14 666 220,00 грн.

Відповідно до абз. 7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Статтею 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) встановлено, що внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

В силу ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником; усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Враховуючи положення вищевказаних норм законодавства, суд за наявності відповідних підстав може постановити ухвалу про внесення замін до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів здійснивши заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.

Таким чином, заява ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів з заміною вимог первісного кредитора ПАТ "Марфін Банк" забезпечених заставою майна боржника на суму 14 666 220,00 грн. на нового кредитора ТОВ "Рітейл Плас" на вказану суму в порядку правонаступництва підлягає задоволенню.

Вказані вимоги згідно ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягають внесенню окремо до реєстру вимоги кредиторів, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Водночас ТОВ "Рітейл Плас" у заяві просив включити останнього до комітету кредиторів ТОВ "Земкомерц". В цій частині заява ТОВ "Рітейл Плас" не підлягає до задоволення, оскільки вирішення вказаного питання не віднесена Законом про банкрутство до компетенції суду.

Слід зазначити, що питання вибору комітету кредиторів належить до компетенції зборів кредиторів, який у відповідності до частини 6 статті 26 Закону про банкрутство проводяться відкритим голосуванням більшістю голосів присутніх на таких зборах. При цьому частиною 10 вказаної статті передбачено можливість переобрання комітету кредиторів зборами кредиторів.

Тому заява ТОВ "Рітейл Плас" підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 21, 25, 38, 40-42, 49, 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 12, 52, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву (позовну заяву) ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. до відповідача - 1 Державної реєстраційної служби України, до відповідача - 2 Головного управління юстиції у Львівській області, до відповідача - 3 Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 р. і зобов'язання вчинити дії, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В.Чорновола, 4), Відділ державної реєстрації Кам'янка-Бузької РДА (80400, Львівська обл., м. Кам'янка-Бузька, вул. Незалежності, 27); Відділ державної реєстрації Пустомитівської РДА (вул. Грушевського, 35, м. Пустомити, Львівська обл., Україна, 81100); Відділ державної реєстрації Яворівської РДА (вул. Івана Франка, 8, м. Яворів, 81000); Приватного нотаріуса Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Наталію Володимирівну (АДРЕСА_1) - задовольнити.

2. Визнати недійсним договір іпотеки від 04.07.2011 року, укладений між ТОВ "Земкомерц" (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Лермонтова, буд. 4 А, ) та ПАТ "Марфін Банк" (68003, Одеська область. м. Іллічівськ, вул. Леніна, 28, ).

3. Зняти обтяження та скасувати записи - заборони на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме:

- заборону на нерухоме майно за реєстраційним № 11349405 щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрована 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- заборону на нерухоме майно за реєстраційним № 11349193 щодо земельної ділянки, що розташована на території с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрована 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- заборону на нерухоме майно за реєстраційним № 11349307 щодо земельної ділянки, що розташована на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_3, зареєстрована 04.07.2011 року, Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- заборону на нерухоме майно за реєстраційним № 11348968 щодо земельної ділянки, що розташована на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_4, зареєстрована 04.07.2011 року, Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- заборону на нерухоме майно за реєстраційним № 11349094 щодо земельної ділянки, що знаходиться на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, кадастровий НОМЕР_5, зареєстрована 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.21 р., реєстровий № 1820.

4. Зняти обтяження та скасувати записи - іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені до Державного реєстру іпотек, а саме:

- іпотеку за реєстраційним № 11349487 щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрованої 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- іпотеку за реєстраційним № 11349487 щодо земельної ділянки, що розташована на території с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрованої 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- іпотеку за реєстраційним № 11349487 щодо земельної ділянки, що розташована на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_3, зареєстрованої 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- іпотеку за реєстраційним № 11349487 щодо земельної ділянки, що знаходиться на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області; кадастровий № НОМЕР_4, зареєстрованої 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820;

- іпотеку за реєстраційним № 11349487 щодо земельної ділянки, що знаходиться території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, кадастровий НОМЕР_5, зареєстрованої 04.07.2011 р. Котик Н.В., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області на підставі договору іпотеки від 04.07.2011 р., реєстровий № 1820.

5. Клопотання ліквідатора боржника ТОВ "Земкомерц" про скасування обтяжень з майна банкрута задовольнити частково.

6. Скасувати обмеження щодо розпорядження майном банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Лермонтова, буд. 4А, ), а саме:

І) записи про державну реєстрацію обтяжень - заборон на нерухоме майно, які внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна:

- Заборона на нерухоме майно № 7045572 від 24.05.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно № 7041960 від 24.05.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно № 7046895 від 24.05.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6996882 від 11.09.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6996929 від 11.09.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6997001 від 11.09.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно № 6860239 від 24.05.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6860302 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6860322 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6860350 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6860376 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно № 7111002 від 29.08.2008 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 7111427 від 09.09.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 7111563 від 18.06.2012 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 7111710 від 19.11.2012 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 7111977 від 17.01.2013 року;

- Заборона на нерухоме майно № 6858931 від 24.05.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6859270 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6859389 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6859444 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно (податкова застава) № 6859507 від 28.08.2014 року;

- Заборона на нерухоме майно № 7472555 від 24.05.2011 року;

- Заборона на нерухоме майно № 7757690 від 18.08.2008 року.

ІІ) записи про державну реєстрацію обтяжень - арештів на нерухоме майно, які внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна:

- Арешт нерухомого майна № 7045736 від 12.03.2013 року;

- Арешт нерухомого майна № 7045786 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 7042051 від 12.03.2013 року;

- Арешт нерухомого майна № 7042191 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 7046976 від 12.03.2013 року;

- Арешт нерухомого майна № 7047001 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 6860265 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 7111092 від 12.03.2013 року;

- Арешт нерухомого майна № 7111133 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 6858572 від 12.03.2013 року;

- Арешт нерухомого майна № 6858843 від 28.08.2014 року;

- Арешт нерухомого майна № 6858980 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 7546343 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 7546429 від 04.07.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 7546361 від 12.03.2012 року;

- Арешт нерухомого майна № 12689765 від 04.07.2012 року.

7. У задоволенні клопотання ліквідатора боржника ТОВ "Земкомерц" про скасування обтяжень з майна банкрута в частині зняття обтяжень та скасування записів про іпотеку, що внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відмовити.

8. У задоволенні клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів відмовити.

9. Заяву ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів та включення ТОВ "Рітейл Плас" до комітету кредиторів задовольнити частково.

10. Замінити первісного кредитора ПАТ "Марфін Банк" на правонаступника ТОВ "Рітейл Плас" в межах суми 14 666 220,00 грн. вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, що підлягають внесенню окремо до реєстру вимоги кредиторів.

11. Зобов'язати ліквідатора виконати дії передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та внести зміни до реєстру вимог кредиторів відповідно до п. 10 вказаної ухвали.

Копію ухвали направити всім учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвала набирає законної сили 27.12.2018 року та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua .

Повний текст ухвали складено та підписано 02 січня 2019 року.

Суддя Войтюк В.Р.