ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1357/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 по довіреності; ОСОБА_3 по паспорту;

від відповідача 1: Ровков С.О. по довіреності;

від відповідача 2: не з'явився

розглянувши справу в підготовчому засіданні за позовом ОСОБА_3 (ІН: НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

до відповідача 1) Споживчого товариства „Право на відпочинок" (код - 23211610, 65062, м. Одеса, пров. Полуничний, буд. 17)

та відповідача 2) ОСОБА_5 (ІН: НОМЕР_2, АДРЕСА_2)

про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Споживчого Товариства „Право на відпочинок", довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Споживчого товариства „Право на відпочинок" та до ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Споживчого Товариства „Право на відпочинок", довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, з підстав порушення вимог Закону України „Про кооперацію".

10.07.2018 року суд (суддя Демешин О. А.) відмовив у відкритті провадження по справі. Ухвала суду мотивована тим, що дана справа належить до юрисдикції місцевого загального суду, оскільки позивач не є носієм корпоративних прав, як член Споживчого товариства „Право на відпочинок".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 року Ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.18р. по справі № 916/1357/18 скасовано, справу передано на розгляд Господарському суду Одеської області зі стадії відкриття провадження у справі. При цьому, зазначено, що питання щодо наявності або відсутності саме корпоративного спору у позивача із Споживчим товариством "Право на відпочинок", м. Одеса не може вирішуватись господарським судом на стадії відкриття провадження у справі, оскільки це потребує дослідження правоустановчих документів, норм законодавства, судової практики тощо, що можливо тільки після цієї стадії процесу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2018 року (суддя Демешин О.А.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.10.2018 року о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2018 року суддею Демешиним О.А. заявлено самовідвід при розгляді справи № 916/1357/18.

Розпорядженням керівника апарату суду №610 від 16.10.2018року, призначено повторний автоматичний розподіл справи, витягом з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями справу № 916/1357/18 передано на розгляд судді Літвінову С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2018 року суддею Літвіновим С.В. прийнято справу № 916/1357/18 до розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Представник відповідача1 14.11.2018р. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

14.11.2018р. ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову за вх.№2-5658/18 від 14.11.2018 року по справі №916/1357/18

У зв'язку з тим, що Господарським судом Одеської області 14.11.2018р. у судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву, про що було відображено в протоколі судового засідання, суд ухвалою від 15.11.2018р. повідомив ОСОБА_5 про дату та час судового засідання.

23.11.2018 р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 42. 46 ГПК України відповідно якого просить суд розглянути справу та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач1 - 05.12.2018року надав суду відзив на позов, в якому проти позову запечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2018 року продовжено строк підготовчого засідання по справі №916/1357/18 до 21.01.2019 року.

У зв'язку з тим, що Господарським судом Одеської області 05.12.2018р. у судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву, про що було відображено в протоколі судового засідання, суд ухвалою від 05.12.2018р. повідомив ОСОБА_5 про дату та час судового засідання.

26.12.2018р. позивач надав відповідь на відзив в якому заперечує проти посилань викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача1 в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд заначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Положеннями ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання; справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Отже, відповідно до приписів ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться, крім інших, справи за позовом фізичних осіб, які не є підприємцями, у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України, визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно до ч. 3 ст. 167 ГК України, під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 55 ГК України, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

Положеннями ч. 1 ст. 3 ГК України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, зокрема, з п. 1.1. Статуту Споживчого товариства „Право на відпочинок" затвердженого загальними зборами Споживчого товариства „Право на відпочинок" протокол №8 від 31 січня 2016 року, зареєстровано №23211610 від 28.09.1995р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради за реєстровим номером №677 від 23.05.2001р. товариство це юридична особа, утворена на підставі рішення загальних зборів його членів від 03 травня 2001 року, створена шляхом реорганізації, є правонаступником дачно-будівельного кооперативу „Право на відпочинок", утворена на підставі добровільного об'єднання фізичних осіб - власників домоволодінь, колишніх членів дачно-будівельного кооперативу „Право на відпочинок", для реалізації їх права на оздоровлення та відпочинок, ведення спільної господарської діяльності з метою задоволення економічних, соціальних та споживчих потреб його членів та їх родин з експлуатації, використанню, управлінню місяцями загального використання та майном за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п. 1.8. Статуту Споживчого товариства „Право на відпочинок" затвердженого загальними зборами Споживчого товариства „Право на відпочинок" протокол №8 від 31 січня 2016 року, зареєстровано №23211610 від 28.09.1995р., Виконавчим комітетом Одеської міської ради за реєстровим номером №677 від 23.05.2001р. Товариство є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами Товариства. Господарче забезпечення діяльності Товариства може здійснюватись власними силами Товариства (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання.

Зі змісті положень Статуту Споживчого товариства „Право на відпочинок" вбачається, що відповідач - Споживче товариство „Право на відпочинок" не є господарською організацією, оскільки, не здійснює господарську діяльність спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Також, слід зазначити, що з положень Статуту Споживчого товариства „Право на відпочинок" вбачається, що у Товариства не визначено розміру статутного капіталу, який був би поділений на відповідні частки, що надають можливість реалізації корпоративних прав учасників товариства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач за даним позовом не є носієм корпоративних прав, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 не є корпоративними, а тому не відноситься до юрисдикції господарських судів, згідно ст. 20 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття повадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Споживчого товариства „Право на відпочинок", ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Споживчого товариства „Право на відпочинок", довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

На виконання приписів ч. 2 ст. 231 ГПК України, суд повідомляє, ОСОБА_3, що йому слід звернутись з даним позовом до місцевого загального суду.

Керуючись п.п.1 ч.1 ст.231, ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Споживчого товариства „Право на відпочинок", ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Споживчого товариства „Право на відпочинок", довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - закрити.

Повний текст ухвали складено 28.12.2018р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя С.В. Літвінов