ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Справа № 923/920/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Херсон

до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 2 527, 35 грн. за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг

від позивача: уповноважений представник ОСОБА_1;

від відповідача: уповноважений представник ОСОБА_2;

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою № 26-01-01-26/31 від 23.10.2018 до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 2527,35грн. за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 29.10.2018 відкрито провадження у справі № 923/920/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд

встановив:

Між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (далі позивач, ДП «АМПУ», балансоутримувач) та Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» (далі відповідач, ДП «ХМТП») укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №ЗАР/53-П-ХЕФ-16 від 19.04.2016 року (далі Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт вбудованих нежитлових приміщень (далі - обслуговування), загальною площею 160,29 кв.м. (далі - Приміщення), розташованих на другому поверсі 3-поверхової будівлі майстерень, що перебуває на балансі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) за адресою: м. Херсон, просп. Ушакова, 4 (далі - Будівля), утримання прибудинкової території та місць загального користування (далі - утримання), а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача за надання/використання вказаних послуг та робіт, а також витратах, повязаних зі споживанням комунальних послуг, а саме: теплової енергії, електроенергії, води питної якості та наданням послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод у орендованих приміщеннях, пропорційно до займаної ними площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг/робіт, наданих/виконаних Балансоутримувачем за цим Договором.

Відповідно до п. 2.3. Договору остаточний розрахунок за надані послуги Орендар здійснює протягом 3 банківських днів після підписання Сторонами акту наданих послуг (виконаних робіт) на підставі рахунку (рахунку-фактури) Балансоутримувача.

Орендар зобовязаний підписати Акт наданих послуг (виконаних робіт) протягом 5 робочих днів з моменту отримання цього Акту від Балансоутримувача або надати мотивовану відмову від підписання Акта наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до п.п. 3.1.2. та 3.1.4. Балансоутримувач має інформувати про зміни витрат на утримання Приміщень, а також тарифів на послуги та письмово повідомляти Орендаря у разі зміни тарифів на послуги.

Орендар, в свою чергу, зобовязаний прийняти надані Балансоутримувачем послуги по Акту наданих послуг (виконаних робіт) та сплачувати рахунки Балансоутримувача у повному обсязі в строки, визначені в даному Договорі (п.п.

3.2.6. та З.2.7.).

Строк дії договору встановлювався до 31 грудня 2016 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання Сторонами зобовязань по даному Договору.

Судом встановлено, що відповідач проігнорував передбачений законодавством України порядок укладення додаткових угод: не повернув примірники додаткової угоди до договору, які направлялись позивачем на його адресу, ухилився від їх підписання чи мотивованого не підписання. Суд звертає увагу відповідача, що ним на вимогу суду не надано проект додаткової угоди до договору.

Пунктом 3.1.4. договору передбачено, що позивач має право письмово повідомити орендаря у разі зміни тарифів на послуги.

Починаючи з жовтня 2016 року, позивач виставляв відповідачу рахунки відповідно до нових тарифів, однак Відповідач припинив здійснювати оплати за Договором, в звязку з чим у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем за період жовтень-грудень 2016 у сумі 2004,99 грн.

Судом встановлено, що листами № 26-19-06/79 від 08.06.2017 (отримано Відповідачем 12.06.2017 за вх.№ 4253/01-24), № 26-19-06/109 від 01.09.2017 (отримано Відповідачем 04.09.2017 за вх.№ 4253/01-24, до листа додано копії несплачених рахунків) Позивач неодноразово нагадував Відповідачу про існуючу заборгованість та просив її погасити в добровільному порядку.

22.11.2017 р. від Відповідача надійшла відповідь на претензію, в якій відповідач відмовився сплачувати існуючу заборгованість, мотивуючи це відсутністю додаткової угоди, в якій би було погоджено зміни тарифу та вказав на відсутність обґрунтування підвищення сплати за надані послуги.

Листом № 26-19-06/142 від 27.11.2018 Позивач зазначив, що на вимогу Відповідача у грудні 2016, листом № 26-03-07/831 від 06.12.2016, йому було направлено додаткову угоду до договору з новими тарифами на підписання, яка Відповідачем не підписана та не повернута. Також Позивач зазначив, що зміна тарифів відбулася в звязку з необхідністю включення до складу калькуляції амортизаційних витрат, на що було вказано Позивачу при його перевірці комісією ДП «АМПУ».

Листом № 26-01-01.02-4/121 від 17.05.2018 Позивач повторно звернувся до Відповідача з вимогою про оплату заборгованості.

13.08.2018 року позивач направив на адресу відповідача рахунки на оплату та акти виконаних робіт № 798 від 26.10.2016, № 1806 від 30.11.2016, №2368 від 19.12.2016.

Згідно приписів ст. 193 ГПК України та статей 525, 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових

актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

На підставі п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 2004,99 грн.

Крім того, відповідно до п. 5.4. Договору, у разі порушення термінів оплати за надані послуги Адміністрація має право стягнути з Користувача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також відповідно до ст. 625 ЦК України стягнути з останнього суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 313,00 грн. пені, 152,84 грн. інфляційних та 56,52 грн. річних.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунки позивача та дійшов висновку щодо часткового задоволення пені, річних та інфляційних, визначивши, що період нарахування вищевказаних починається з 23.08.2018 року, оскільки п. 2.4. договору передбачено обовязок відповідача підписати акт наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту отримання цього акту, матеріалами справи підтверджується, що 15.08.2018 року відповідач отримав акти (а.с.33).

Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 242,41 грн., інфляційні в сумі 101,92 грн. та 3% річних в розмірі 20,27 грн.

Посилання відповідача на відсутність законних підстав для задоволення позову судом не приймаються, оскільки п.3.1.4. договору передбачено, що позивач має право письмово повідомити орендаря у разі зміни тарифів на послуги.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 238 ГПК України, зміст п.58 рішення у справі Серявін та ін. проти України щодо тлумачення належного обґрунтування рішення, заперечення відповідача судом відхиляються як такі, що не спростовують доказів позивача та не входять в предмет доказування по даній справі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку частково задовольнити позовні вимоги.

Судові витрати відповідно до приписів ч.4 ст.129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232-240 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» Юридична адреса: 73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 4; Поштова адреса: 73025, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3; Ідентифікаційний код 01125695 п/рахунок 8200 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Херсоні, МФО 322313тел. 055481239, ІПН 31 заборгованість на суму 2527 грн. 35 коп. з яких: основний борг 2004,99 грн.; пеня 242,41 грн.; 3% річних 20,27 грн.; інфляційні втрати 101,92 грн., 1652,05 грн. судового збору на користь ДП «АМПУ» в особі ХФ ДП «АМПУ» (адміністрації Херсонського МП) ідентифікаційний код 38728533, п/р 5188 в філії АТ Укргазбанк в м. Херсоні, МФО 320478; юридична адреса: 73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 29.12.2018 року.

Суддя В.В.Литвинова