ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4700/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Торгсервіс Південь», м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніка - Сервіс», м. Дніпро

про:

- зобовязання відповідача виконати умови договору №10/01-2017 від 10.01.2017р., здійснити повернення товару відповідно до реєстру накладних від 15.10.2018р. на загальну суму 417608грн.90коп.;

- зобовязання відповідача здійснити компенсацію витрат на збереження товару в розмірі 44192грн.69коп.

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: ОСОБА_1, ордер №1639/005 від 17.12.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа - Торгсервіс Південь» м. Миколаїв звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніка - Сервіс» м. Дніпро з позовом про: зобовязання відповідача виконати умови договору №10/01-2017 від 10.01.2017р., здійснити повернення товару відповідно до реєстру накладних від 15.10.2018р. на загальну суму 417608грн.90коп.; зобовязання відповідача здійснити компенсацію витрат на збереження товару в розмірі 44192грн.69коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень договору №10/01-2017 від 10.01.2017р., несення витрат на збереження товару, лист №07/06-3 від 07.06.2018р. з вимогою про повернення товару на суму 213449грн.60коп., реєстр видаткових накладних на повернення товару від 15.10.2018р., договір оренди нежилого приміщення №01/04 від 01.04.2018р. з актом приймання-передачі.

Позивач зазначає, що пунктом 2.13 договору №10/01-2017 від 10.01.2017р., укладеного між сторонами, передбачені випадки, коли покупець (позивач) має право повернути продавцю (відповідачу) товар за взаємною згодою сторін після його поставки (за взаємною згодою сторін; у випадку виявлення недоліків товару при його перевірці під час продажу або протягом встановленого гарантійного строку на продукт (строку придатності); у разі повернення товару покупцю споживачем як неякісний або некомплектний; у разі невідповідності товару вимогам якості, бракований товар; прийняття рішення контролюючими (перевіряючи ми органами) про заборону або зупинення реалізації товару, поставленого продавцем; у випадку, якщо до спливу строку придатності залишилось менш ніж два місяці; у разі спливу строку придатності; у разі припинення співробітництва).

Повернення товару здійснюється у присутності представників покупця та продавця. Постачальник зобовязаний забрати товар у покупця протягом пяти календарних днів з моменту отримання повідомлення про повернення товару, в іншому випадку, постачальник сплачує покупцю витрати зі зберігання товару.

За твердженням позивача, ним неодноразово усно повідомлялось відповідачу про необхідність проведення повернення товару, але постачальник ігнорував ці звернення.

Листом №07/06-3 від 07.06.2018р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення товару на суму 213449грн.60коп. Вказаний лист відповідач отримав 22.06.2018р., але залишив його без реагування. Станом на 15.10.2018р. сума до повернення складає 417608грн.90коп.

Починаючи з 29.06.2018р., позивач нарахував відповідачу витрати на збереження товару, що вираховуються з четвертої частини вартості орендної плати складських приміщень, розташованих за адресою поставленого товару, за такою формулою: витрати на збереження = 1946,1кв.м (загальна площа)/4 * 25грн. (ціна за 1кв.м)/30днів * 109днів (кількість днів зберігання).

Таким чином, сума витрат на зберігання за розрахунком позивача дорівнює 44192грн.69коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.11.2018р., викликано представників сторін.

В судове засідання від 07.11.2018р. сторони не забезпечили явку своїх представників. Відповідач не надав відзив до суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018р. відкладено судове засідання на 28.11.2018р.

У письмових поясненнях №23/11 від 23.11.2018р. позивач вказав, що товар повертається відповідно до підпункту 7 абзацу 1 пункту 2.13 договору №10/01-2017 від 10.01.2017р. - закінчення строків придатності (реалізації) товару.

У клопотанні №23/11-2 від 23.11.2018р. вказав про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримку позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання від 28.11.2018р. не забезпечив, відзиву до суду не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2018р. закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.12.2018р.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про відкладення. Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання, враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України та матеріали справи.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення відповідача, суд установив таке.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа - Торгсервіс Південь» (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніка - Сервіс) (далі продавець) був підписаний договір №10/01-2017 від 10.01.2017р. (далі договір), згідно якого постачальник поставляє та передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує товари, що поставляються.

В протоколі розбіжностей від 10.01.2017р. сторони узгодили редакцію пунктів 3.3, 3.8 та 5.6 договору.

Пунктами 6.1, 6.2 договору передбачено, що договір укладений на строк до 31.12.2017р. Строк дії договору автоматично продовжується на додатковий строк в один рік у разі, якщо жодна із сторін не заявить в письмовій формі про свій намір змінити або зупинити дію договору за 60календарних днів до закінчення дії цього договору.

Відповідно до пунктів 2.1 - 2.3 договору постачальник зобовязується поставляти товари належної якості в кількості, в строки, за місцем (адресою) доставки, зазначені в заявці покупця на умовах договору.

Під час поставки постачальник зобовязаний надати усі супровідні документи на товар (сертифікати якості, сертифікати відповідності, гігієнічні сертифікати, інструкції з користування, розшифровку строків придатності, гарантійні сертифікати), наявність яких є обовязковим згідно з чинним законодавством України для оптової та роздрібної реалізації товару.

У разі встановлення для товарів строків придатності, постачальник зобовязаний поставити товар з кінцевим строком зберігання не менш як 2/3 від загального строку придатності.

В пункті 2.13 договору сторони узгодили підстави та порядок повернення товарів постачальнику. Так, покупець має право повернути товар постачальнику за взаємною згодою сторін після його поставки. Постачальник зобовязаний прийняти товар, що повертається у наступних випадках:

- за взаємною згодою сторін;

- у разі виявлення недоліків товару при його перевірці під час продажу або протягом встановленого гарантійного строку на продукт (строку придатності);

- у разі повернення товару покупцю споживачем як неякісний або некомплектний;

- у разі невідповідності товару вимогам якості, бракований товар;

- прийняття рішення контролюючими (перевіряючими органами) про заборону або зупинення реалізації товару, поставленого продавцем;

- у випадку, якщо до спливу строку придатності залишилось менш ніж два місяці;

- у разі спливу строку придатності;

- у разі припинення співробітництва повертається весь залишок товару, поставлений постачальником.

Повернення товару здійснюється в присутності представників покупця та постачальника. Постачальник зобовязаний забрати товар у покупця протягом 5календарних днів з моменту отримання повідомлення про повернення товару, інакше постачальник сплачує покупцю витрати зі зберігання товару.

Наполягаючи на порушенні відповідачем зобовязань з прийняття товару згідно пункту 2.13 договору, покупець звернувся з позовом про зобовязання відповідача виконати умови договору №10/01-2017 від 10.01.2017р. та здійснити повернення товару відповідно до реєстру накладних від 15.10.2018р. на загальну суму 417608грн.90коп.; зобовязання відповідача здійснити компенсацію витрат на збереження товару в розмірі 44192грн.69коп.

Згідно письмових пояснень позивача №23/11 від 23.11.2018р. товар повертається відповідно до підпункту 7 абзацу 1 пункту 2.13 договору №10/01-2017 від 10.01.2017р. - закінчення строків придатності (реалізації) товару.

На підтвердження обставин, викладених у позові, ТОВ «Альфа - Торгсервіс Південь» було долучено реєстр видаткових накладних на повернення товару від 15.10.2018р., лист позивача №07/06-3 від 07.06.2018р., договір №10/01-2017 від 10.01.2017р. з протоколом розбіжностей, договір оренди нежитлового приміщення №01/04 від 01.04.2018р. з актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2018р.

Як вбачається зі змісту листа №07/06-3 від 07.06.2018р., позивач повідомляв відповідача про повернення товару, оскільки ТОВ «Юніка - Сервіс» припинено поставки за договором та не підтримується належний асортимент товару в мережі покупця. На момент складання листа сума товару, що повертається, дорівнювала 213449грн.60коп.

В реєстрі накладних на повернення від 15.10.2018р., доданих ТОВ «Альфа - Торгсервіс Південь»до позову, міститься перелік видаткових накладних в кількості 305шт. із зазначенням їх реквізитів (дата, номер, сума документу, найменування сторін).

Стаття 14 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. За загальним правилом, збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу листа з вимогою про прийняття поверненого товару на суму 417608грн.90коп. саме через сплив строку придатності, докази поставки товару на суму 417608грн.90коп. (видаткові накладні), докази спливу строку придатності поставленого товару на суму 417608грн.90коп. (сертифікати якості, сертифікати відповідності, гігієнічні сертифікати, інструкції з користування, розшифровку строків придатності, гарантійні сертифікати).

З огляду на матеріали справи, позивач не довів належними та допустимими доказами виникнення у відповідача обовязку прийняти товар на суму 417608грн.90коп. у звязку зі спливом строку придатності поставленого товару.

Також позивач наполягає на стягненні з відповідача суми в розмірі 44192грн.69коп. в якості компенсації витрат на збереження товару.

За період з 29.06.2018р. по 15.10.2018р. позивач нарахував відповідачу витрати на збереження товару, що вираховуються з четвертої частини вартості орендної плати складських приміщень, розташованих за адресою поставленого товару, за такою формулою: витрати на збереження = 1946,1кв.м (загальна площа)/4 * 25грн. (ціна за 1кв.м)/30днів * 109днів (кількість днів зберігання).

За загальноприйнятим тлумаченням термін «компенсація» означає відшкодування вже понесених витрат. Разом з тим, позивачем не надано доказів несення ним тих витрат, які він просить стягнути з відповідача в якості компенсації. Не надано доказів зберігання товару на суму 417608грн.90коп. саме у складському приміщенні загальною площею 1946,1кв.м.

Крім того, позивачем не доведено обґрунтованість розрахунку суми компенсації за викладеною ним формулою (використання при розрахунку четвертої частини вартості орендної плати складських приміщень).

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Торгсервіс Південь» м. Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніка - Сервіс» м. Дніпро про: зобовязання відповідача виконати умови договору №10/01-2017 від 10.01.2017р., здійснити повернення товару відповідно до реєстру накладних від 15.10.2018р. на загальну суму 417608грн.90коп.; зобовязання відповідача здійснити компенсацію витрат на збереження товару в розмірі 44192грн.69коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме судовий збір за подачу позовної заяви покладається на позивача.

Керуючись нормами статей 3, 4, 13, 14, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242, 251 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Торгсервіс Південь» м. Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніка - Сервіс» м. Дніпро про зобовязання відповідача виконати умови договору №10/01-2017 від 10.01.2017р., здійснити повернення товару відповідно до реєстру накладних від 15.10.2018р. на загальну суму 417608грн.90коп.; зобовязання відповідача здійснити компенсацію витрат на збереження товару в розмірі 44192грн.69коп. відмовити.

В судовому засіданні 19.12.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.12.2018р.

Суддя Новікова Р.Г.