РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2018Справа № 910/14248/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ТІМ"

до Приватного акціонерного товариства "ОРХІДЕЯ"

про стягнення 575 564,83 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Халупний А.В., представник

від відповідача - не з?явився

Суть спору:

Товариство із обмеженою відповідальністю "ТОП ТІМ" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "ОРХІДЕЯ" про стягнення заборгованості в розмірі 575564,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в зв'язку визнанням судом господарського зобов'язання не дійсним ( пн.. 1.1.2 договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення №03-2015 від 01.11.2015), кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням (сплачені кошти).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/14248/18 та призначити підготовче засідання на 26.11.2018.

В судове засіданні 26.11.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В судове засіданні 26.11.2018 представник відповідача не з?явився.

Частиною 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження, зокрема, у випадках, визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; а також в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 відкладено розгляд справи на 17.12.2018.

В судове засідання 17.12.2018 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.12.2018 представник відповідача повторно не з'явився, процесуальними правами не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №040, № 932.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

12.06.2015 між Приватним акціонерним товариством "Орхідея" (далі - орендар за договором, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Тім" (далі - суборендар за договором, позивач) укладено договір № 01-2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в суборенду (далі договір-1), відповідно до умов якого орендар на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250 "Про затвердження положення про оренду майна територіальної громади міста Києва" та листа Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.06.2015 № 062/07/19-6540, який є орендодавцем майна за договором оренди від 19.05.2015 № 117-1 передає, а суборендар приймає в суборенду приміщення, яке знаходиться за адресою: Бессарабська площа, буд. 2, для розміщення кафе, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи - 57,9 м2, місця загального використання - 15,6 м2.

Цей договір є укладений з моменту підписання його сторонами і діє з 12.06.2015 до 17.05.2018 (пункт 9.1. договору-1).

Відповідно до пункту 3.8. договору-1 вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту та технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі фасаду, вивіз сміття тощо, не входять до складу орендної плати та сплачується суборендарем окремо на підставі договорів.

Згідно з пунктом 4.9. договору-1 суборендар зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.) за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо-будинкових мереж згідно окремо заключних договорів.

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна орендар передає, а суборендар приймає у орендне користування згідно з договором суборенди № 01-2015 від 12.06.2015 приміщення на першому поверсі, що перебуває на балансі КП "Бесарабський ринок", загальною площею 73,5 кв.м (57.9 кв.м - під використання для кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи, місць загального використання - 15,6 кв.м), розташованого за адресою: 01004, місто Києв, Бессарабська площа, 2, з 22 лютого 2015 року.

В подальшому, на виконання умов договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в суборенду від 12.06.2015 № 01-2015, 01.11.2015 між Приватним акціонерним товариством "Орхідея" (підприємство за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Тім" (суборендар за договором) укладено договір № 03-2015 про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення (далі - договір-2), відповідно до умов якого комунальні витрати, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та на дату початку дії цього договору: становить: 2 116,35 грн в тому числі ПДВ 352,73 грн. згідно з додатком № 1, що є невід'ємною частиною цього договору. Згідно показників лічильника відшкодовуються витрати на воду.

Відповідно до Додаткової угоди до договору про відшкодування комунальних витрат по утриманню нежитлового приміщення №03-2015 від 01.11.2015 сторони виклали пункт 1.1.2 в наступній редакції - витрати на утримання нежитлового приміщення, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та на дату початку дії цього договору становить :15227,66 грн., в тому числі ПДВ 2537,94 грн. згідно з додатком №2, що є невід'ємною частиною цього договору. Згідно показників лічильників відшкодовуються витрати на електроенергію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2933/18 визнано недійними пункт 1.1.2 договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015 та додаток № 1 до договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Орхідея" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Тім" . Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2018 у справі №910/2933/18 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Орхідея» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 без змін.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення із відповідача 575564,83 грн., як наслідок визнання недійсними пункт 1.1.2 договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015 та додаток № 1 до договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд зазначає наступне

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу Українинедійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2933/18 визнано недійними пункт 1.1.2 договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015 та додаток № 1 до договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Орхідея" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Тім".

Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом п.2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" у вирішенні питання про застосування передбачених законом наслідків недійсності правочину, який є оспорюваним (а не нікчемним), господарському суду слід виходити зі змісту позовних вимог. Якщо спір з приводу таких наслідків між сторонами відсутній, у господарського суду немає правових підстав зобов'язувати їх вчиняти дії, прямо передбачені законом, зокрема частиною першою статті 216 ЦК України, частиною другою статті 208 ГК України.

Відповідно до позиції, викладеної у листі Верховного Суду України від 24.11.2008 "Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними" реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину, оскільки у ст.16 Цивільного кодексу України немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Відповідно до п.17 листа Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" №01-8/211 від 07.04.2008 наслідки недійсності правочину залежать від того, які саме дії були здійснені сторонами на виконання такого правочину. Тому суд, приймаючи рішення про застосування наслідків недійсності правочину, повинен повно і всебічно з'ясувати обставини, що мають значення для застосування таких наслідків, та неухильно дотримуватись положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо створення сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення таких фактичних обставин справи на засадах змагальності сторін.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перерахування позивачем на виконання пункт 1.1.2 договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015 та додаток № 1 до договору грошових коштів на загальну суму 575 564, 83 грн.

За таких обставин, з огляду на визнання рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2933/18 недійними пункт 1.1.2 договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015 та додаток № 1 до договору про відшкодування комунальних витрат та витрат по утриманню нежитлового приміщення № 03-2015 від 01.11.2015, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Орхідея" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Тім", суд задовольняє позовні вимоги про зобов'язання Приватного акціонерного товариства «ОРХІДЕЯ» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОП ТІМ» 575564,83 грн, що були одержані відповідачем на виконання зазначеного договору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 ,331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Приватного акціонерного товариства «ОРХІДЕЯ « (01004, м. Київ, площа Бессарабська,2, ідентифікаційний номер 19032729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТІМ» (01135, м. Київ, вул. Андрющенка, буд. 6Г, кВ. 167, ідентифікаційний номер 39220012) 575564 (п'ятсот сімдесят п'ять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. 83 коп., судовий збір у розмірі 9000 (дев'ять тисяч) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 27.12.2018

Суддя В.І. Мельник