ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2038/18
Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Кулієв М.К.- на підставі довіреності від 06.09.2018р.;

Від відповідача: Неголюк С.Б. - на підставі ордеру №054010 від 03.12.2018р.;

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОСФЕРА СЕРВІС" до відповідача Фізичної особи-підприємця Хамандяк Віктора Петровича про стягнення 408 358,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОСФЕРА СЕРВІС" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Хамандяк Віктора Петровича (надалі - відповідач) про стягнення 408 358,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "25" жовтня 2018 р. о 09:30 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.10.2018р. було відкладено підготовче засідання на "15" листопада 2018 р. о 11:20 год.

У судовому засіданні 15.11.2018р. представником позивача було надано суду клопотання про продовження розгляду підготовчого провадження по справі №916/2038/18 на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2018р. було продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/2038/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на "04" грудня 2018 р. о 12:10 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2018р. було відкладено підготовче засідання на "14" грудня 2018 р. о 09:45 год.

14.12.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи документів та відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 14.12.2018р. представниками сторін було подано спільну заяву про перехід до розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 14.12.2018р. судом було оголошено про перехід до розгляду справи по суті та було оголошено перерву до "27" грудня 2018 р. до 09:30 год.

26.12.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.12.2018р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

10 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІОСФЕРА СЕРВІС" (надалі - постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Хамандяк Віктором Петровичем (надалі - покупець) був укладений договір поставки № Ф41 (надалі - Договір), згідно з п.1.1 якого, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця товари народного споживання (надалі за текстом - «Товар»), а покупець зобов'язується прийняти Товар і оплатити його на умовах Договору.

Найменування, ціна, кількість, асортимент Товару, що постачається постачальником покупцю за Договором, обумовлюються у видаткових накладних, які погоджуються сторонами попередньо, і є невід'ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору)

Відповідно до п. 1.3 Договору, ціна Договору визначається на підставі загальної вартості Товару, переданого постачальником покупцю, згідно з видатковими накладними, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з умовами п.п.2.1., 2.3., 2.4. Договору покупець зобов'язаний здійснити оплату отриманого за даним Договором Товару шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець зобов'язаний оплатити продавцю повну ціну кожної поставленої за даним Договором окремої партії Товару протягом 30 (тридцяти) календарних Днів з моменту отримання Товару покупцем. Під «окремою партією Товару» за даним Договором Сторони розуміють весь обсяг (кількість) Товару, переданого постачальником покупцю по одній окремій видатковій накладній. Оплата отриманого покупцем за даним Договором Товару розподіляється постачальником в наступному порядку: в першу чергу покупцем здійснюється оплата Товару, одержаного покупцем згідно з першою видатковою накладною, і далі - згідно з кожною наступною видатковою накладною, якщо інше не зазначено покупцем в реквізиті платіжного документа "призначення платежу".

Відповідно до п.3.1 Договору, постачальник зобов'язаний здійснити поставку Товару на склад (торговельний об'єкт) покупця, розташований за адресою: м. Одеса, вул.Аеропортівська, 33а.

Відповідно до п.3.6. Договору, право власності на Товар (а у випадку поставки Товару частинами, - на кожну його частину, партію) переходить від постачальника до покупця в момент передання постачальником Товару (кожної його частини, партії) покупцю. Передання Товару постачальником і отримання Товару покупцем оформлюється шляхом проставлення уповноваженою особою покупця на примірнику видаткової накладної власноручного підпису й відбитка печатки (штампу) покупця. Повноваження осіб, які здійснюють приймання Товару від імені покупця, повинні бути підтверджені довіреністю, виданою уповноваженою особою покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей, оформленою згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до умов пунктів 5.2, 5.2.1, 5.2.5 Договору у випадку виявлення покупцем при прийманні Товару недоліків пакування, маркування, а також Товару, що не відповідає супровідним документам за кількістю й/або якістю, представники сторін зобов'язані в день приймання Товару скласти відповідний приймальний акт, у якому повинні відображатися кількість відсутнього Товару, характер пошкоджень, інші претензії за якістю й/або кількістю Товару. Приймальний акт підписують уповноважені представники Сторін. При цьому з боку постачальника приймальний акт підписує експедитор (водій-експедитор) постачальника. З боку покупця приймальний акт має бути підписаний уповноваженою особою покупця згідно з п.3.6 Договору і один примірник такого приймального акту має бути повернутий постачальнику. При цьому протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту передання постачальником Товару покупцю останній зобов'язаний відправити такий приймальний акт постачальнику за допомогою факсимільного зв'язку або по електронній пошті. При одержанні постачальником такого приймального акту пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту передання постачальником Товару покупцю, претензії покупця постачальником не приймаються (п.5.2.1 розділу 5 Договору). Претензії за якістю та/або кількістю Товару, не зафіксовані покупцем у підписаному Сторонами приймальному акті, постачальником не приймаються (п.5.2.5 розділу 5 Договору).

На виконання умов договору в період з 13.03.2015р. до 10.02.2017р. позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 848 351,43 грн.

За товар, поставлений Позивачем на загальну суму 848 351,43 грн. відповідач розрахувався частково, у загальній сумі 411 446,07 грн.

Крім того, позивачем було здійснено переоцінювання товару, отриманого відповідачем, а саме: за видатковою накладною № 1БСУС000000927 від 13.03.2015р., у бік зменшення його вартості на суму 8 496,00 (вісім тисяч чотириста дев'яносто шість грн., 00 коп.) гривень; за видатковою накладною № 1БСУС000001251 від 03.04.2015р., у бік зменшення його вартості на суму 20 050,56 (двадцять тисяч п'ятдесят грн., 56 коп.) гривень.

З наведених підстав, Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОСФЕРА СЕРВІС" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Хамандяк Віктора Петровича (надалі - відповідач) про стягнення 408 358,80 грн.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між ними 10 червня 2014 року договору поставки № Ф41.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В підтвердження передачі товару за договором позивачем надано суду належним чином засвідчені копії видаткових накладних.

Вищезазначені накладні містять підписи уповноважених осіб відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві, відповідач в порушення вищезазначених приписів закону та укладених договорів, договірні зобов'язання щодо оплати за товар виконав частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 408 358,80 грн., у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сама заборгованості за отриманий товар за договором поставки, в розмірі 408 358,80 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 20, 73, 74, 76, 86, 129, 130, 165, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОСФЕРА СЕРВІС" до відповідача Фізичної особи-підприємця Хамандяк Віктора Петровича про стягнення 408 358,80 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хамандяк Віктора Петровича (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОСФЕРА СЕРВІС" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, буд. 2, вежаА5-7; ) 408 358 / чотириста вісім тисяч триста п'ятдесят вісім/ грн. 80 коп. - суми основного боргу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 125 /шість тисяч сто двадцять п'ять/ грн. 39 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 04 січня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут