номер провадження справи 5/85/18-32/130/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 Справа № 908/1839/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Наталія Анатоліївна при секретарі судового засідання Зеленцової Катерини Юріївни

За позовом: Державного підприємства Державний інститут по проектуванню промислових підприємств (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 74-А; )

До відповідача: Комунального підприємства Управління капітального будівництва (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б№ )

про стягнення заборгованості за договором на виконання проектних робіт № 88/16-09 від 06.12.2016 у розмірі 799 130,26 грн.

Представники сторін

Від позивача: ОСОБА_1А, довіреність № 11/233 від 23.10.2018;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № юр-00056 від 10.01.2018

ВСТАНОВИВ:

13.09.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Державний інститут по проектуванню промислових підприємств від 10.09.2018 № 11/201 (вх. № 1985/08-07/18 від 13.09.2018) до Комунального підприємства Управління капітального будівництва про стягнення заборгованості за договором на виконання проектних робіт № 88/16-09 від 06.12.2016 у розмірі 799130,26 грн., в тому числі: 655 420,00 грн. основного боргу, 3 % річних за період з 30.01.2017 по 07.09.2018 включно у розмірі 31 567,90 грн., інфляційні витрати за період з лютого 2017 по червень 2018 включно на суму 112 142,36 грн.

15 листопада 2018 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 840217,91 грн., в тому числі: 655 420,00грн. основного боргу, 3 % річних у розмірі 35231,07 грн., інфляційних витрат на суму 149566,84 грн.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018, враховуючи перебування судді Проскурякова К.В. на лікарняному, справу №908/1839/18 передано на розгляд судді Колодій Н.А.

Ухвалою від 20.11.2018 справу, разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 17.12.2018.

Ухвалою суду від 17.12.2018 судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 19.12.2018.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач частково визнав заявлені позовні вимоги, а саме визнає суму основного боргу в повному обємі, в частині нарахування 3% річних та індексу інфляції вважає вимоги безпідставними у звязку з наявністю у договорі на виконання проектних робіт № 88/16-09 від 06.12.2016 застереження про звільнення замовника від відповідальності за порушення строків оплати у разі затримки бюджетного фінансування.

Позивач надав свої заперечення на відзив відповідача, вказує на те що відсутність фінансування не звільняє відповідача від відповідальності встановленої ст. 625 ЦК України, оскільки дана норма є імперативною.

19.12.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення в присутності представників сторін.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 між комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» (далі - замовник, відповідач) та державним підприємством «Державний інститут по проектуванню промислових підприємств» (далі - підрядник, позивач) був укладений договір № 88/16-09 на виконання проектних робіт (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку і на умовах, визначених договором, підрядник бере на себе зобовязання виконати проектні роботи виготовити проектно-кошторисну документацію на стадії робочий проект з обєкту : «Реконструкція сезонного спортивного табору «Авангард» по вул. Центральній, 9 в м. Запоріжжі» (надалі: «предмет» договору), згідно завдання на проектування та вихідних даних, узгодити проектні рішення організаціями, які видали технічні умови (у разі відхилення від цих умов), а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Згідно п. 1.3. договору, замовник здійснює фінансування підрядника за рахунок коштів, перерахованих Головним розпорядником бюджетних коштів - Департаментом спорту, сім'ї та молоді Запорізької міської ради.

П. 3.1 договору встановлено загальну вартість робіт - 897 027 грн., 20 коп. з ПДВ. Даним пунктом договору також зазначено, що обсяг фінансування у 2016 році становить 655 420грн. з ПДВ. П. 3.3 зазначено, що ціна може уточнюватися в процесі виконання проектних робіт.

Відповідно до п. 3.5 договору, оплата виконаних робіт здійснюється у термін 10 календарних днів після надходження коштів для фінансування предмету договору на рахунок замовника від Головного розпорядника коштів на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.6. договору, остаточний розрахунок за виконані роботи (в обсязі 10% загальної вартості робіт) здійснюється згідно акту приймання-передачі виконаних робіт після отримання позитивного Звіту в експертній організації. П. 1.5. договору встановлює, що отримання експертного звіту здійснюється замовником.

28 грудня 2016 р. між сторонами було підписано акти здачі-приймання проектно-дослідницької, науково-технічної продукції №№ 1, 2, 3 до договору. Загальна вартість виконаних робіт згідно зазначених актів складає 655 420 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та стягнення суми основного боргу в розмірі 655 420,00грн., 3 % річних у розмірі 35231,07 грн., інфляційних витрат на суму 149566,84грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до додатку № 6 до рішення Запорізької міської ради №45 від 21.12.2016 Про внесення змін до рішення міської ради від 25.12.2015 №30 «Про бюджет міста на 2016 рік» (зі змінами), загальний обсяг фінансування на реконструкцію сезонного спортивного табору "Авангард" по вул. Центральній, 9 в м. Запоріжжя у 2016 році складав 655 420 гривень.

Тобто, рішенням Запорізької міської ради було виділено кошти для оплати виконаних ДП "ДШРОПРОМ" проектних робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), у редакції від 04.12.2016, виконання місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням здійснюється відповідно до статей 46-51 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 48 БК України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років...

Відповідно до ч. 7 ст. 48 БК України, порядок здійснення реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів визначається Міністерством фінансів України.

Згідно з п. 1.4. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 та зареєстрованого у Мінюсті за № 419/20732 від 20 березня 2012 р. у редакції чинній на дату укладення сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (далі - порядок), бюджетне фінансове зобов'язання - зобов'язання розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.

Пунктом. 2.2. Порядку передбачено, що розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов'язання подають до відповідного органу Казначейства реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком 1 (далі - реєстр) на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання.

Органи Казначейства у строк до 3-х операційних днів звіряють поданий розпорядником Реєстр та підтвердні документи на предмет відповідності даних, уключених до Реєстру (п. 2.3. Порядку).

Суд погоджується з позицією позивача, що відповідачем не було вчинено дій визначених Порядком, в тому числі по реєстрації бюджетного зобов'язання відповідно до Порядку обслуговування коштів бюджету міста в частині бюджету розвитку, затвердженому рішенням виконавчого комітету ЗМР № 6 від 20.01.2017.

Таким чином, відповідачем не було вчинено дій по реєстрації взятих бюджетних зобов'язань перед ДП «ДШРОПРОМ».

Позивач зазначив, що відповідно до ст. 212 ЦК України, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Таким чином, оскільки відповідачем було порушено встановлений законодавством порядок реєстрації бюджетних зобов'язань, КП "УКС" недобросовісно сприяло тому, щоб Головним розпорядником бюджетних коштів не булонадано фінансування для виконання грошових зобов'язань перед позивачем. Тому позивач вважає, що строк оплати настав після спливу 10 робочих днів, відведених законодавством для реєстрації бюджетних зобов'язань, та 10 днів, встановлених п. 3.5 договору. Таким чином, граничним строком оплати є 27 січня 2017 р.

Також, у позивача відсутні відомості щодо здійснення відповідачем дій по отриманню Звіту в експертній організації згідно п. 1.5. договору. Проте будь-яких зауважень від відповідача з приводу виконаних проектних робіт не надходило.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що взамовник не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, а саме не здійснив оплату за прийняті виконані роботи.

Відповідач не заперечує факт наявної заборгованості та визнає суму основного боргу в повному обємі.

Таким чином, позовні вимоги щодо предявленої позивачем суми основного боргу є доведеними та такими що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем предявлені до стягнення сума 3 % річних у розмірі 35231,07грн., інфляційні витрати на суму 149566,84грн.

Обґрунтовуючи нарахування 3% річних та суми індексу інфляції, позивач посилається на те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Відповідач заперечив проти нарахування 3 % річних та суми індексу інфляції посилаючись на те, що відповідно п.6.7. договору, замовник звільняється від відповідальності у разі: неналежного фінансування з боку Головного розпорядника бюджетних коштів; затримки оплати з боку Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжя. Відповідач вважає, що оскільки фінансування на рахунок КП "УКБ" від Головного розпорядника коштів так і не надійшло, 3% річних та індекс інфляції за затримку оплати вартості робіт нараховані безпідставно.

Проаналізувавши заперечення відповідача, суд не погоджується з даною позицією, оскільки наявність у договорі застереження про звільнення замовника від відповідальності порушення строків оплати товару у разі затримки бюджетного фінансування не звільняє його від відповідальності, встановленої ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки норма ч. 1 ст. 625 цього Кодексу є імперативною і не передбачає жодних винятків незалежно від причин прострочення виконання грошового зобов'язання.

Аналіз зазначених норм права та умов договору в справі, дає підстави для висновку, що порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати робіт є підставою для нарахування визначених ст. 625 ЦК платежів, адже відсутність бюджетних коштів не звільняє відповідача від встановленого законом обов'язку відшкодувати матеріальні грати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на компенсацію за користування утримуваними боржником грошовими коштами.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 906/1072/15.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені та підлягають задоволенню.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 74, 86, 129, 240, 241, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства Державний інститут по проектуванню промислових підприємств до Комунального підприємства Управління капітального будівництва про стягнення заборгованості за договором на виконання проектних робіт № 88/16-09 від 06.12.2016 задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Управління капітального будівництва (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б№ ) на користь Державного підприємства Державний інститут по проектуванню промислових підприємств 655 420 (шістсот пятдесят пять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. суму основного боргу, 35231 (тридцять пять тисяч двісті тридцять одна) грн. 07 коп. 3% річних, 149 566 (сто сорок девять тисяч пятсот шістдесят шість) грн. 84 коп. суми індексу інфляції, 12603 (дванадцять тисяч шістсот три) грн. 28 коп. суми судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 28» грудня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій