ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4085/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Казарової А.Г.

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю №14-84 від 14.04.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №11 від 22.08.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 451 235, 99 грн. за Договором постачання природного газу №4652/1617/ТЕ-5/3 від 20.09.2016, яка складається з пені у розмірі 969 942, 61 грн., 3 % річних у розмірі 138 563,22 грн., інфляційних витрат у розмірі 342 730, 16 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем сплачено суму основного боргу з порушенням строків, у зв'язку з чим позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.10.2018.

11.10.2018 до канцелярії суду відповідач подав відзив на позов, в якому останній зазначив, що позовні вимоги частково визнає, однак зазначає, що позивачем невірно розраховано суму інфляційних. Також відповідач просить зменшити суму пені на 50 % (а.с. 46-52).

У судовому засіданні 11.10.2018 оголошувалась перерва до 06.11.2018.

23.10.2018 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. 46034/18 від 23.10.2018), в яких останній заперечив проти задоволення клопотання про зменшення пені і просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 61-63).

06.11.2018 представником відповідача подано письмові пояснення по справі (вх. 48154/18 від 06.11.2018) за змістом якого відповідач зазначає, що позивачем здійснено нарахування інфляції в сумі 342 730, 16 грн. При цьому збитки від інфляції за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 позивачем невірно розраховано виходячи з суми боргу вже з урахуванням інфляційних збитків за попередній період, тобто з 01.01.2017 по 31.01.2017 (а.с.73).

У судовому засіданні 06.11.2018 оголошувалась перерва до 15.11.2018.

13.11.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення по справі (вх. 49365/18 від 13.11.2018) в яких відповідач заперечував проти розрахунку позивача та просить суд з урахуванням існуючої судової практики зменшити пеню на 50% (а.с.77-78).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2018.

У судовому засіданні 11.12.2018 оголошувалась перерва до 18.12.2018.

У судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі-Позивач) та Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг (далі-Відповідач) укладено договір №4652/1617-ТЕ-5/3 постачання природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживча зобов'язується оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що постачальник передає споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 природний газ обсягом до 11760,00 тис. куб. метрів.

Відповідно до п. 6.1. договору, остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа місяця, наступного за місцем поставки газу.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу природний газ, що підтверджується відповідними актами приймання - передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с.27-30).

Відповідач допустив порушення зобовязання з оплати отриманого газу у встановлений договором строк.

Стаття 199 Господарського кодексу України передбачає, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою.

Виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підстав п.8.2. договору позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 969 942,61 грн. за період з 26.11.2016 по 21.03.2017.

Відповідач просив зменшити розмір пені на 50%, з посиланням на те, що він не є фактичним споживачем природного газу; через наявну заборгованість споживачів (населення, бюджетні установи, госпрозрахункові підприємства) за спожиті послуги теплопостачання перед відповідачем останній не міг розрахуватись з позивачем у повному обсязі; відповідачем проводились дії, спрямовані на погашення дебіторської заборгованості; позивачем не надано доказів того, що саме з вини відповідача позивач зазнав збитки.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов'язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, статус відповідача, який має стратегічне значення для регіону, а також те, що відповідач сплатив суму основного боргу, беручи до уваги, що окрім пені позивач нараховує 3% річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених вчасно коштів відповідачем, а також те, що сплата пені у повному обсязі у даному випадку зачіпає майнові інтереси не лише відповідача, а й інші інтереси, зокрема можливість постачання теплової енергії населенню, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваної пені на 50% і стягнути пеню у розмірі 484 971,31грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано відповідачу 3 % річних в розмірі 138 563,22 грн. за період з 26.11.2016 року по 21.03.2017 року та інфляційні в розмірі 342 730,16 грн. за зобов'язаннями жовтня 2016 - грудня 2016 року (з грудня 2016 року по лютий 2017 року).

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що він здійснений правильно, у зв'язку з чим 3% річних у розмірі 138 563,22грн. підлягають до стягнення.

Щодо інфляційних, то вони нараховані на суми боргу без урахування інфляційних нарахувань попередніх періодів, а відтак складають 342730,16грн. та підлягають до стягнення.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, ОСОБА_3, 6; ) до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дежньова, 9, ) про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання. - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дежньова, 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, ОСОБА_3, 6; ) пеню в сумі 484971,31 грн., три відсотки річних в сумі 138 563,22 грн., інфляційні втрати в сумі 342 730,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 21 768,54 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.12.2018.

Суддя ОСОБА_4