ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року справа № 925/1136/18

м. Черкаси

За позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ"

про стягнення 95542 грн. 64 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Гамарц О.С. за довіреністю від 06.11.2018;

від відповідача: Цинда Л.Г. за довіреністю від 02.01.2018.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ" (далі також - відповідач) про стягнення 95542 грн. 64 коп., у тому числі: 93254 грн. 00 коп. штрафу та 2288 грн. 64 коп. додаткових витрат.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого останнім за подання позову судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неправильне зазначення відповідачем як вантажовідправником у перевізних документах маси вантажу у вагоні №95369963.

Ухвалою від 31.10.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до розгляду, відкрив провадження у цій справі, призначив у ній за правилами загального позовного провадження підготовче засіданні на 11 год. 00 хв. 27.11.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

13 листопада 2018 року до господарського суду надійшов відзив відповідача на позов із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що маса вантажу в спірному вагоні у розмірі 682000 кг., яка вказана у перевізних документа, була визначена станцією відправлення вантажу - Балин Південно-Західної залізниці і саме ця маса вказана у графі 24 досильної накладної від 12.08.2018 №41359605, складеної після перевірки маси вантажу у спірному вагоні на станції Подільськ Одеської залізниці, що підтверджує правильність зазначення відповідачем маси вантажу у перевізних документах.

Також відповідач вважає складений позивачем комерційний акт від 12.08.2018 №406802/72 неналежним і недопустимим доказом неправильного зазначення відповідачем у перевізних документах маси вантажу у вагоні №95369963 через те, що:

він не підписаний начальником вантажного району (завідувачем вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) та представником вантажовідправника, як того вимагає п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334;

у ньому не описані обставини, які б могли бути причиною незбереження вантажу при перевезенні;

ваги, на яких на станції Подільськ Одеської залізниці проводилося контрольне зважування вантажу у вагоні №95369963, не відповідають вагам, на яких маса вантажу у цьому ж вагоні визначалася вантажовідправником;

наданий позивачем з позовом технічний паспорт на ваги, на яких на станції Подільськ Одеської залізниці проводилося контрольне зважування вантажу у вагоні №95369963, не містить даних про проведення огляду-перевірки (повірки) цих ваг за останні більше ніж шість місяців.

На думку відповідача вимога позивача про стягнення 2288 грн. 64 коп. додаткових витрат задоволенню не підлягає, оскільки ніякі додаткові послуги відповідачем у позивача не замовлялися і такі додаткові витрати повністю покриваються надлишковою платою (переплатою) залізничного тарифу, яка припадає на завищену частину вантажу, що фактично не перевозився позивачем.

Крім того, відповідач вказав у відзиві на позов на неправильне нарахування позивачем стягуваного штрафу з вартості провізної плати усього вантажу у спірному вагоні, а не з вартості провізної плати лише надлишкової частини маси вантажу, що на думку відповідача не відповідає таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.

Ухвалою від 27.11.2018 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання на 09 год. 30 хв. 20 грудня 2018 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

14 грудня 2018 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання представника відповідача про зменшення розміру стягуваного штрафу до однієї провізної плати вантажу у вагоні №95369963 у сумі 18650 грн. 80 коп. на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України з огляду на надмірно великий для відповідача розмір застосованого позивачем штрафу, фактичні обставини проведення позивачем перевірки маси вантажу у вказаному вагоні на станції Подільськ Одеської залізниці, відсутність у позивача збитків від неправильного зазначення відповідачем у перевізних документах маси вантажу.

19 грудня 2018 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь представника позивача на відзив, якою він повідомив про перейменування позивача з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на акціонерне товариство "Українська залізниця" і відхилив доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, через їх невідповідність фактичним обставинам і вимогам чинного законодавства.

Разом з відповіддю на відзив представник позивача подав до господарського суду засвідчену копію усього технічного паспорту вагонних ваг, на яких проводилося контрольне зважування вантажу у вагоні №95369963 на станції Подільськ Одеської залізниці, засвідчена копія частини якого була подана позивачем до господарського суду разом з позовом, а також заяву про поновлення строку на подання відповіді на відзив з додатками до неї.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 20.12.2018 за участю представників обох сторін, господарський суд вирішив замінити найменування позивача у справі з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на акціонерне товариство "Українська залізниця", задовольнив заяву представника позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив з додатками до неї, з'ясував у представника відповідача про небажання останнього подавати заперечення на відповідь на відзив, вирішив передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України питання підготовчого засідання і зі згоди представників обох сторін, про яку вони заявили у поданих до господарського суду заявах, того ж дня - 20.12.2018 відповідно до ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України розпочав розгляд справи по суті, розглянув її і оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2018 року відповідач як вантажовідправник за накладною №32980054 зі станції відправлення Балин Південно-Західної залізниці здав позивачу, а останній прийняв для перевезення до станції призначення Одеса-Порт Одеської залізниці шість вагонів, завантажених насінням масляничних культур, у тому числі вагон №95369963 з вантажем массою, вказаною у накладній №32980054, у розмірі 68200 кг.

При цьому вантаж у вагони завантажувався і його маса визначалася відповідачем як вантажовідправником на 150 тонних вагонних вагах, про що вказано у графах 24, 26, 28 накладної №32980054. У графі 25 цієї накладної відомості про масу вантажу, визначену залізницею, відсутні, що спростовує доводи відповідача про визначення маси вантажу, переданого позивачу за накладною №32980054 для перевезення, станцією відправлення Балин Південно-Західної залізниці.

12 серпня 2018 року під час перевезення вантажу на станції Подільськ Одеської залізниці позивач здійснив контрольне зважування вагону №95369963 і в результаті цього встановив, що фактична маса вантажу у вказаному вагоні становить 57850 кг, що на 10350 кг менше від маси вантажу, зазначеній у накладній №32980054, про що були складені спочатку акт загальної форми від 12.08.2018 №6804, а потім комерційний акт від 12.08.2018 №406802/72.

З розділу "Д" комерційного акту від 12.08.2018 №406802/72 вбачається, що зважування вантажу у вагоні №95369963 здійснювалося на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э станції Подільськ (держповірка 03.05.2018 і що вагон прибув технічно справним за справними 7 пломбами вантажовідправника, вказаними у перевізних документах.

Наданий позивачем господарському суду з відповіддю на відзив технічний паспорт на вказані у попередньому абзаці ваги містить відомості про проведену 03.05.2018 дежповірку цих вагів.

Отже, відомості, які містить комерційний акт від 12.08.2018 №406802/72 та паспорт на ваги, на яких на станції Подільськ Одеської залізниці проводилося контрольне зважування вантажу у вагоні №95369963, свідчать про неможливість незбереження вантажу при перевезенні і про відповідність вказаних ваг вагам, на яких маса вантажу у цьому ж вагоні визначалася вантажовідправником, а також про відсутність даних про проведення огляду-перевірки (повірки) ваг позивача за останні шість місяців, і відповідно спростовують доводи відповідача з цих питань, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову.

Комерційний акт від 12.08.2018 №406802/72 підписали виконувач обов'язків начальника станції Подільськ Одеської залізниці ОСОБА_4 начальник вантажного району ОСОБА_5 та комерційний агент ОСОБА_6

12 серпня 2018 року після складання комерційного акту від 12.08.2018 №406802/72 станцією Подільськ Одеської залізниці була оформлена досильна накладна №41359605 на вагон №95369963, у графі 24 якої вказана маса вантажу, визначена відправником, у розмірі 68200 кг, а графа 49 містить посилання на комерційний акт №406802/72 із зазначенням невідповідності маси вантажу у розмірі 10350 кг.

Після прибуття вагону №95369963 на станцію призначення Одеса-Порт Одеської залізниці і видачі вантажу вантажоодержувачу у розділі "Є" комерційного акту 12.08.2018 №406802/72 був вчинений напис про не виявлення різниці проти цього акту.

За неправильне зазначення відповідачем у накладній №32980054 маси вантажу у вагоні №95369963 позивач нарахував відповідачу до сплати : 93254 грн. 00 коп. штрафу в розмірі п'ятикратної провізної плати за перевезення вантажу у вказаному вагоні і 2288 грн. 64 коп. додаткових витрат, понесених у зв'язку із відчепленням вагону та переважуванням вантажу у ньому.

Відповідач вказані суми штрафу і додаткових витрат позивачу у добровільному порядку не сплатив, що й спричинило даний спір.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут).

Відповідно до ст. 2 та ст. 3 Статуту ним визначаються обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом залізниць регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Стаття 6 Статуту визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 118 Статуту передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Відповідно до п. 7 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 (далі - Правила), недостача або надлишок вантажу, відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі і прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі, визначається за результатами перевірки усієї партії одночасно виданого вантажу і оформляється одним комерційним актом.

Пункт 9 Правил передбачає, що у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Згідно з п. 10 Правил комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до п. 12 Правил у разі якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до висновку про доведеність належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом - комерційним актом від 12.08.2018 №406802/72 неправильного зазначення відповідачем у накладній №32980054 маси вантажу у вагоні №95369963, що є достатньою підставою для застосування позивачем до відповідача передбаченого ст. 122 Статуту штрафу у встановленому ст. 118 Статуту розмірі - п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Розрахунок стягуваної суми штрафу в сумі 93254 грн. 00 коп. відповідає фактичним обставинам вчиненого відповідачем правопорушення і вимогам статтей 24, 118, 122 Статуту, тобто є правильним.

Стягувана сума додаткових витрат позивача у розмірі 2288 грн. 64 коп. відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України є збитками.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох елементів складу правопорушення, а саме: протиправності поведінки особи; наявності збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданими збитками; вини особи, що завдала збитки.

Особа, якій завдані збитки, вимагаючи їх відшкодування, має довести три перші умови відповідальності, зокрема: протиправність поведінки особи, яка завдала збитки, наявність і розмір збитків та причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданими збитками. Вина особи, яка завдала збитки, презюмується та не підлягає доведенню особою, якій завдано збитки.

У даному випадку позивач у позові та у судовому засіданні не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності і розміру стягуваної суми збитків - 2288 грн. 64 коп.

За таких обставин із заявлених у позові вимог обґрунтованою і законною є лише вимога про стягнення 93254 грн. 00 коп. штрафу.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У даному спорі позивач не довів, що йому вчиненим відповідачем правопорушенням були завдані збитки, тому суд керуючись ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та встановленими ст. 3 Цивільного кодексу України такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість і розумність вирішив зменшити стягувану суму штрафу до одного розміру провізної плати за перевезення вантажу у вагоні №95369963 за всю відстань перевезення, що становить 18650 грн. 80 коп.

Таким чином, позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 18650 грн. 80 коп. штрафу.

При поданні позову позивач за платіжним дорученням від 23.10.2018 №1299732 сплатив 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 1719 грн. 79 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано СВ" (вул. Паризької Комуни, 7, м. Черкаси, Черкаська область, 18005, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, ) - 18650 грн. 80 коп. штрафу та 1719 грн. 79 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 09.01.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко