ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.04.2018 Справа № 905/2780/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу № 905/2780/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до відповідача: Установи охорони здоров'я - санаторій «Святі гори», заснованої на власності Донецької обласної ради профспілок

про стягнення 13 507,80 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з Установи охорони здоров'я - санаторій «Святі гори», заснованої на власності Донецької обласної ради профспілок 13 507,80 грн., з яких: 1 329,62 грн. - 3 % річних, 984,42 грн. - інфляційні втрати, 11 193,76 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №1510 від 26.06.2017р. щодо своєчасної оплати поставленої активної електричної енергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії (з урахуванням письмових пояснень позивача, які надані до суду 10.01.2018р.).

Справа розглянута за правилами загального позовного провадження.

27.02.2018р. за вх. №4498/18 та вх. № 4497/18 господарський суд одержав клопотання відповідача, в якому останній просить суд, в разі вирішення спору на користь позивача, зменшити розмір інфляційних втрат, 3% річних та пені на 50%, а також заяву про відстрочення виконання рішення суду на один рік з дня ухвалення рішення, з посиланням на те, що:

- відповідач здійснює господарську діяльність в зоні проведення антитерористичної операції та з початку її проведення не здійснює статутну діяльність з надання санаторно-курортних послуг, а виконує суспільно важливу роботу з розміщення в санаторії вимушених переселенців, витрати за яких відшкодовуються лише частково, через що підприємство несе збитки та перебуває у вкрай важкому фінансовому становищі;

-сплата пені, 3% річних та інфляційної різниці фактично може бути здійснена виключно за рахунок прибутку підприємства, тому ці витрати не віднесені на собівартість послуг перебування переселенців;

-застосування пені, інфляційної різниці та 3% річних покладатимуться непомірним тягарем на платіжні можливості санаторію;

-відповідач не матиме можливості в 2018р. відновити свою діяльність як оздоровниця, а тому не матиме можливості отримати дохід та розрахуватися з боргами;

-на рахунках підприємства відповідача, відкритих у банківських установах, відсутні достатні кошти для сплати штрафних санкцій.

26.03.2018р. за вх. № 6407/18 господарський суд одержав заперечення позивача, в яких просить суд у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру позовних вимог за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань на 50% відмовити; в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення відмовити, з посиланням на те, що:

- посилання відповідача на тяжкий фінансовий стан підприємства як на підставу для зменшення розміру позовних вимог за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань на 50% не є тією виключною обставиною, що унеможливлює виконання зобов'язання, а є наслідком комерційного ризику відповідача та останній має нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності;

- відповідачем не доведено, що обставини, на які посилається останній, є форс-мажорними саме для конкретного випадку;

- позивач перебуває в не менш скрутному фінансовому становищі, ніж відповідач.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті 26.04.2018р. не з'явився, при цьому про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином, оскільки представник позивача був присутній у судовому засіданні 27.03.2018р. та обізнаний про призначення судового засідання щодо розгляду справи по суті на 26.04.2018р., про що свідчить його підпис на повідомленні від 27.03.2018р. Крім того, копія ухвали суду від 27.03.2018р. одержана представником позивача нарочно, про що свідчить відповідна відмітка на зворотній стороні оригіналу ухвали суду від 27.03.2018р.

Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті 26.04.2018р. не з'явився, при цьому про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 27.03.2018р. на адресу, що зазначена у позові та у витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (84130, Донецька обл., м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи, 9), про що свідчить штамп про відправлення на зворотній стороні оригіналу ухвали від 27.03.2018р.

Отже, із врахуванням строку розгляду справи, а також виходячи з того, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю представників сторін та за наявними матеріалами.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 26.04.2018р. складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

26.06.2017р. між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (постачальник, позивач) та Установою охорони здоров'я - санаторій «Святі гори», заснованої на власності Донецької обласної ради профспілок (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №1510, відповідно до розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 525 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору, а споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатка №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та додатка №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до цього договору (пп. 2.2.1 п. 2.2, пп. 2.3.4, 2.3.5 п 2.3 договору).

За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4.-2.3.5. цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі, обумовленому додатком № 5 «Порядок розрахунків» до цього договору за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції (п. 4.2.1. договору).

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов договору оформлюються «Акт фіксації показань приладів обліку», «Звіт про покази розрахункових приладів обліку», «Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» і «Акт з контролю електричної потужності», що є невід'ємними частинами до цього договору. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точною вимірювання (п. 7.7 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2017р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.5. договору).

Згідно умов п. 5 додатку № 5 «Порядок розрахунків» за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток № 10 до договору) та/або інших умов договору, з урахуванням сум та призначення платежів, що надійшли від споживача. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за фактичними показами засобів обліку згідно порядку, обумовленому у додатку №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до договору та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених договором і ПКЕЕ. У разі, якщо за підсумками розрахункового періоду вартість спожитої електроенергії менше ніж сума оплати, що надійшла за такий календарний місяць, залишок коштів зараховується як попередня оплата споживача на наступні розрахункові періоди. Зазначений пункт діє виключно за умови відсутності заборгованості споживача за попередні розрахункові періоди. Положення зазначеного пункту також поширюються на порядок здійснення та зарахування оплат за перетікання реактивної електроенергії.

Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку реактивної енергії та розрахунку плати за перетікання реактивної електроенергії обумовлюється додатками № 3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» і № 6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до договору. За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для здійснення плати за перетікання реактивної електроенергії (п. 9 додатку № 5).

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку. За внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.4-2.3.5 договору, з порушенням термінів, визначених даним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (абз.1, 4 п.10 додатку №5 в редакції додаткової угоди від 26.06.2017р.).

На виконання умов вказаного договору за період червень-жовтень 2017р. позивачем поставлено відповідачу активну електроенергію на загальну суму 378 633,58 грн. (у червні 2017р. на суму 86 694,42 грн., у липні 2017р. на суму 110 453,98 грн., у серпні 2017р. на суму 61 969,25 грн., у вересні 2017р. на суму 48 440,29 грн., у жовтні 2017р. на суму 71 075,64 грн.) та надані послуги з перетікання реактивної електроенергії на суму 5 932,78 грн. (у червні 2017р. на суму 1 032,97 грн., у липні 2017р. на суму 810,85 грн., у серпні 2017р. на суму 707,11 грн., у вересні 2017р. на суму 816,66 грн., у жовтні 2017р. на суму 2 565,19 грн.), що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), які підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Позивачем виставлені відповідні рахунки на оплату активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії, які отримані представником відповідача на підставі довіреності №36 від 08.02.2017р. Рахунок за червень 2017р. отриманий відповідачем 26.06.2017р., рахунок за липень 2017р. - 24.07.2017р., рахунок за серпень 2017р. - 28.08.2017р., рахунок за вересень 2017р. - 26.09.2017р., рахунок за жовтень 2017р. - 24.10.2017р. про що свідчать відповідні відмітки на рахунках.

Оплату вартості спожитої активної електричної енергії відповідач здійснював наступним чином: за червень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (11.08.2017р. - 56 694,42 грн., 12.09.2017р. - 30 000 грн.); за липень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (12.09.2017р. - 44 100 грн., 15.09.2017р. - 10 000 грн., 06.10.2017р. - 10 000 грн., 27.10.2017р. - 28 000 грн., 30.10.2017р. - 18 353,98 грн.); за серпень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (06.10.2017р. - 61 969,25 грн.); за вересень 2017р. - оплата здійснена частково (12.10.2017р. - 8 440,29 грн.); за жовтень 2017р. - оплата не здійснена, що вбачається з розрахунку позивача та банківських виписок по рахунку ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за 11.08.2017р., за 12.09.2017р., за 15.09.2017р., за 06.10.2017р., за 12.10.2017р., за 27.10.2017р., за 30.10.2017р.

Оплату вартості послуг з перетікання реактивної електроенергії за червень-жовтень 2017р. відповідач здійснював наступним чином: за червень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (21.07.2017р. - 1 120,02 грн.); за липень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (10.08.2017р. - 828,12 грн.); за серпень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (12.09.2017р. - 775,09 грн.); за вересень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (06.10.2017р. - 1 062,47 грн.); за жовтень 2017р. - оплата здійснена в повному обсязі (03.11.2017р. - 2 600,81 грн.), що вбачається з розрахунку позивача та банківських виписок по рахунку ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за 21.07.2017р., за 10.08.2017р., за 12.09.2017р., за 06.10.2017р., за 03.11.2017р.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить суд стягнути з відповідача:

- 3% річних в розмірі 1 329,62 грн., нараховані за порушення строків оплати вартості активної електроенергії за червень - жовтень 2017р. за загальний період з 05.07.2017р. по 21.11.2017р. та послуг з перетікання реактивної електроенергії за червень - жовтень 2017р. за загальний період з 05.07.2017р. по 02.11.2017р.;

-інфляційні втрати в розмірі 984,42, нараховані за порушення строків оплати вартості активної електроенергії за червень - липень 2017р. за загальний період з 01.08.2017р. по 30.09.2017р.;

-пеню в розмірі 11 193,76 грн., нараховані за порушення строків оплати вартості активної електроенергії за червень - жовтень 2017р. за загальний період з 05.07.2017р. по 21.11.2017р. та послуг з перетікання реактивної електроенергії за червень - жовтень 2017р. за загальний період з 05.07.2017р. по 02.11.2017р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу норм ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч.7 ст.276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір про постачання електричної енергії, згідно з яким позивач зобов'язався постачати електричну енергію, а відповідач зобов'язався здійснювати оплату спожитої електричної енергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Враховуючи дати отримання рахунків, граничним строком оплати відповідачем вартості активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії за червень 2017р. є 04.07.2017р., за липень 2017р. є 31.07.2017р., за серпень 2017р. є 04.09.2017р., за вересень 2017р. є 03.10.2017р., за жовтень 2017р. є 31.10.2017р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а в силу вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1,7 ст. 193 ГК України.

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать, що оплата вартості активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії здійснювалась відповідачем з порушенням строків, встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за порушення зобов'язань з оплати вартості активної електроенергії за червень - жовтень 2017р., за загальний період з 05.07.2017р. по 21.11.2017р. та послуг з перетікання реактивної електроенергії за червень - жовтень 2017р., за загальний період з 05.07.2017р. по 02.11.2017р. становить 1 329,61 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за порушення зобов'язань з оплати вартості активної електроенергії за червень - липень 2017р. за загальний період з 01.08.2017р. по 30.09.2017р. становить 984,42 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в розмірі 1 329,62 грн. та інфляційних втрат в розмірі 984,42 грн., а отже і про їх задоволення.

При цьому, клопотання відповідача в частині зменшення 3% річних та інфляційних втрат на 50% відхилено судом, оскільки 3% річних та інфляційні втрати відповідно до вимог ст.230 ГК України не є штрафними санкціями, які підлягають зменшенню на підставі ст.233 ГК України. Такі нарахування є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові та відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами п. 4.2.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику, обумовлену додатком №5 до цього договору за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

За внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.4-2.3.5 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (абз.1, 4 п.10 додатку №5 в редакції додаткової угоди від 26.06.2017р.).

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені за порушення зобов'язань з оплати вартості активної електроенергії за червень - жовтень 2017р., за загальний період з 05.07.2017р. по 21.11.2017р. та послуг з перетікання реактивної електроенергії за загальний період з 05.07.2017р. по 02.11.2017р. становить 11 193,76 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені на 50% підлягає частковому задоволенню на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, а саме розмір пені підлягає зменшенню на 25% до 8 395,32 грн., з огляду на значний розмір пені, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним заходів до виконання зобов'язання, ускладнене фінансове становище відповідача, що зумовлено в т.ч. обставинами проведення АТО, відсутність у матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення, враховуючи те, що майнове право та інтерес позивача захищені шляхом стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, та одночасно приймаючи до уваги правове призначення пені, яке полягає у розумному стимулюванні боржника виконувати основне грошове зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 8 395,32 грн.

Заява відповідача про відстрочення виконання рішення суду на один рік відхилена судом з огляду на те, що в порядку ст. 331 ГПК України останнім не доведено наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, виходячи з того, що, по - перше, відповідач не надав до суду довідку ДФС про наявність всіх відкритих банківських рахунків відповідача та доказів відсутності (недостатності) грошових коштів на них, а довідка ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за вих.№ 4 від 10.01.2018р. не приймається до уваги судом в якості належного доказу підтвердження відсутності (недостатності) грошових коштів, оскільки відповідач має право відкривати рахунки у будь-яких інших банківських установах. Водночас, довідка ПАТ «Сбербанк» від 11.01.2018р. свідчить про те, що залишок коштів на рахунку станом на 10.01.2017р. становить 1 197,93 грн., а довідка ПАТ «Енергобанк» від 05.02.2015р. № 27.39.21 - про те, що залишок коштів на рахунку станом на 03.02.2015р. становить 1 589 136,23 грн., тобто на даний час такі відомості є не актуальними. По - друге, відповідачем не надано жодних доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Крім того, відповідачем не обґрунтовано термін відстрочення - один рік та не надано до суду доказів, які свідчать про можливість виконання цього рішення у такий термін.

В той же час, суд враховує, що складна ситуація у країні носить загальний характер та у рівній мірі впливає на фінансове становище обох сторін.

Відзив відповідача на позов, одержаний судом 27.02.2018р. за вх. №4496/18, залишений судом без розгляду на підставі ст. ст. 118, 165 ГПК України, як такий що поданий з порушенням строку, встановленого ухвалою суду від 10.01.2018р. При цьому, відповідачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку подання відзиву на позов та не заявлено клопотання про поновлення такого строку в порядку ст. 119 ГПК України, а судом не встановлено підстав для його продовження.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» задовольнити частково.

2.Стягнути з Установи охорони здоров'я - санаторій «Святі гори», заснованого на власності Донецької обласної ради профспілок (84130, Донецька обл., м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи, 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) 3% річних в розмірі 1 329 (одна тисяча триста двадцять дев'ять) грн. 62 коп., інфляційні втрати в розмірі 984 (дев'ятсот вісімдесят чотири) грн. 42 коп., пеню в розмірі 8 395 (вісім тисяч триста дев'яносто п'ять) 32 коп., судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

3.В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 07.05.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва