ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.2018 Справа № 920/779/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи № 920/779/18

за позовом: Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (вул. Курлука, 1/3, м. Глухів, Сумська область, 41400, код 22592610),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (вул. Івана Сірка, 7, м. Суми, 40035, код 23293513),

про стягнення 32 450 грн. 78 коп. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги,

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1, довіреність № 10-19/17-Д/86 від 14.05.2018;

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 32 450 грн. 78 коп. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 08.10.2018 відкрито провадження у справі №920/779/18 за правилами загального позовного провадження.

19.11.2018 р. було закрите підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 18.12.2018 р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду клопотання №01-40/4176 від 11.12.2018 про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в письмовому відзиві №17/13106 від 23.10.2018 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем не подано доказів на підтвердження у наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що є обовязковою підставою для стягнення шкоди.

13.11.2018 надійшла відповідь №01-40/3793 від 13.11.2018 на відзив відповідача, в якому позивач зазначає про те, що відповідач протягом встановленого часу не вживав належних заходів, спрямованих на подання у встановленому порядку позивачу інформації про громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, у звязку з чим не було припинено нарахування субсидії 54м громадянам, що у свою чергу, призвело до зайвого перерахування організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 в сумі 32 450 грн. 78 коп., що є збитками Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені усі належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив:

Відповідно до п. 4.4.2.2. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північно-Східного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2017 року Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області в Управлінні соціального захисту населення Глухівської міської ради проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2014 по 20.12.2017.

В ході проведення перевірки виявлено факт неприпинення надання призначеної субсидії 54 громадянам та спричинення збитків в розмірі 32 450 грн. 78 коп. в наслідок неподання ПАТ «Сумиобленерго» позивачу інформації щодо громадян, яким призначено субсидію, та які не сплачують (несвоєчасно сплачують) вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, чим порушено абзац 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою КМ України від 21.10.1995, № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», що зафіксовано в акті від 20.12.2017 №04-07/6.

03.11.2017 р. позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №01-40/3473 про повернення в дохід держави зайво виплачених житлових субсидій в розмірі 32 450 грн. 78 коп., а також 21.12.2017 з листом-вимогою аналогічного змісту №01-40/4060, проте відповідач листами від 28.11.2017 №9/39-16 та від 26.12.2017 № 9/42-37 відмовив позивачу у поверненні коштів.

Зі змісту п. 1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою КМ України від 21.10.1995, № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі за текстом «Положення про призначення субсидії») вбачається, що дане положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія є безповоротною і її отримання не пов'язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Відповідно до п. 15 Положення про призначення субсидії громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі.

Громадянам, які проживають у приватних будинках, квартирах чи кімнатах, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40 - 48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (Офіційний вісник України, 2005 р., N 30, ст. 1811), коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу).

Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов'язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

З інформації щодо несплати та несвоєчасної оплати заборгованості, наведеної відповідачем у відзиві /а.с. 54-56/, вбачається, що надана інформація Управлінням соціального захисту населення, не відповідає дійсності, оскільки більша частина зазначених споживачів самостійно без урахування наданої субсидії сплачувала вартість отриманих послуг з електропостачання.

За відсутності належним чином оформленої інформації про визначення відповідної частки плати за житлово-комунальні послуги ПАТ «Сумиобленерго» позбавлено можливості виконати вимоги зазначеного пункту Положення.

Відповідач наголошує на тому, що користуючись положеннями абзацу 3 пункту 15 Положення (згідно з постановою КМУ № 487 від 25.03.2015), за яким сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки виконавців/виробників житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується виконавцем/виробником як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди, ПАТ «Сумиобленерго» використовувало перераховану суму субсидії, як оплату наданих послуг на наступні розрахункові періоди.

Абзацом 2 п. 20 Положення про призначення субсидії встановлено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Порядок повернення коштів, зайво виплачених за призначеними субсидіями регулюється «Порядком повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 р. №39/283/90/5 (далі за текстом «Порядок повернення субсидії»).

Так, п. 1. Порядку повернення субсидії, встановлено, що повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках: виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів; виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії; виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами - підприємцями (довідки про доходи); виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Згідно п. 2 цього ж Порядку в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів; подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії.

Пунктом 3 Положення про призначення субсидії передбачено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У сільській місцевості приймання заяв з необхідними документами для призначення субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських і селищних рад.

Більш того, згідно п. 4 Порядку повернення субсидії в разі виявлення при перевірках неправильних відомостей в довідках про доходи, виданих юридичними особами (фізичними особами - підприємцями), в результаті чого були надміру виплачені кошти за призначеними субсидіями, органи соціального захисту населення стягують надміру виплачені кошти із зазначених юридичних осіб (фізичних осіб - підприємців) у судовому порядку.

Інших підстав звернення з позовом про стягнення надміру виплачених коштів із юридичних осіб надавачів комунальних послуг діючим законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 10 п. 20 Положення про призначення субсидії сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію, або безпосередньо отримувачем, або шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг.

У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру виплачену суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку (абзац 11 п. 20 Положення про призначення субсидії).

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для підновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, наслідком такої протиправної поведінки.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України і при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про відшкодування шкоди (постанова ВСУ від 30.05.2006 у справі № 42/266-6/492).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд, перш за все, повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (стаття 623 Цивільного кодексу України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди (глава 82 ЦК України).

Правильне розмежування підстав відповідальності необхідне ще і тому, що розмір відшкодування збитків, завданих кредиторові невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за договором, може бути обмеженим (ч. 3 ст. 22 ЦК України), а при відшкодуванні позадоговірної шкоди, остання підлягає стягненню в повному обсязі (стаття 1166 ЦК України).

Зазначене розмежування підстав відповідальності необхідне також і тому, що збитки, заподіяні невиконанням договірних зобов'язань, повинен відшкодувати контрагент за договором, а позадоговірну шкоду відшкодовує особа, яка її заподіяла.

Вказана правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 16.06.2009 р. №2/417-08.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що діючим законодавством не передбачено обовязку підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг відшкодовувати надміру виплачену суму субсидії органу, що її призначив, в наслідок порушення абзацу 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а отже у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, наявність якого є обовязковою підставою для стягнення збитків, тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., покласти на позивача - Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 26.12.2018.

Суддя ОСОБА_2