ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

___________________________________________________________

"21" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2201/17

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: не зявився;

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 фірми ЮНА-СЕРВІС у вигляді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю про стягнення 85034,24 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП (надалі позивач), звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т (надалі відповідач) суму заборгованості у розмірі 55 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2017р. порушено провадження у справі №916/2201/17; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 фірма ЮНА-СЕРВІС у вигляді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю; призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

24.10.2017р. до господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т надійшла зустрічна позовна заява, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.10.2017р. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т про відстрочення сплати судового збору відмовлено; зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т повернено без розгляду.

26.10.2017р надійшов запит на справу для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.11.2017р. провадження у справі № 916/2201/17 зупинено до розгляду Одеським апеляційним господарським судом скарги та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.11.2017р. поновлено провадження у справі №916/2201/17 з 29.11.2017р.; розгляд справи призначено на 29 листопада 2017р. о 12:20 год.

23.11.2017р надійшов запит на справу для розгляду касаційної скарги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.11.2018р. провадження у справі № 916/2201/17 зупинено до розгляду скарги Вищим господарським судом України та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.07.2018р. було поновлено провадження по справі № 916/2201/17, справу № 916/2201/17 прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі та розгляд справи призначено на 20 липня 2018р. о 12:30 год.

20.07.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивачанадійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути відповідача 85 034,24 грн.

Судове засідання по справі № 916/2201/18, призначене на 10 серпня 2018 р. о 12:30, не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Оборотової О.Ю. на лікарняному.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, пункту 4.2.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 22.12.2017р. (протокол №17-13/2017), у звязку з перебуванням судді Оборотової О.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справі №916/2201/17 між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2018р., справу №916/2201/17 передано на розгляд судді Гуляк Г.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.07.2018р. було прийнято справу № 916/2201/17 до свого провадження суддею Гуляк Г.І. та розгляд справи вирішено почати спочатку та призначити підготовче засідання у справі №916/2201/17 на "01" жовтня 2018 р. о 10:30 год.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 4.2.7. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 14.06.2018р. (протокол №17-05/2018), приймаючи до уваги прийняття Вищою радою правосуддя рішення №2974/0/15-18 від 25.09.2018р. про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Господарського суду Одеської області у відставку, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. №566 було призначено повторний автоматичний розподіл вищезазначеної справи для визначення складу суду.

На виконання розпорядження керівника апарату Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. №566 було здійснено повторний автоматичний розподіл справи №916/2201/17 та справу розподілено судді Гуту С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.10.2018р. було прийнято справу № 916/2201/17 до свого провадження суддею Гутом С.Ф. та розгляд справи почато спочатку та призначити підготовче засідання у справі №916/2201/17 на "06" листопада 2018 р. о 12:40год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2018р. було закрито підготовче провадження у справі № 916/2201/17 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 фірма ЮНА-СЕРВІС у вигляді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю про стягнення 85 034,24 грн. та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "06" грудня 2018 р. о 11:45 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.12.2018р. було відкладено розгляд справи на "21" грудня 2018 р. о 10:20 год.

Представник відповідача ТОВ "Сагітта-Т" в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області були направлені за належною адресою відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому за приписами ч.7 ст.120ГПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі.

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

21.12.2018р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В обґрунтування заявлених вимог, серед іншого, позивач посилається на наступні обставини.

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП (надалі постачальник) та ОСОБА_2 фірмою ЮНА-СЕРВІС (надалі покупець) було укладено договір поставки з відстрочкою платежу № 830/12 від 03.10.2012 року (надалі Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується поставляти товар покупцю, а Покупець зобов'язується приймати і оплачувати Товар, у відповідності з умовами даного договору.

Товаром за цим договором є товари, вказані у погодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), що є невідємними частинами цього договору. У прейскуранті (специфікаціях) вказується перелік товарів, що постачаються, та ціни на них (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, поставка товару здійснюється за погодженими сторонами цінами, вказаним у прейскуранті (специфікації). При цьому, постачальник зобовязується не збільшувати ціни, вказані у прейскуранті (специфікації), протягом 14 днів з моменту їх погодження сторонами. Постачальник зобовязується визначати ціни у прейскуранті, які погоджені покупцем та постачальником, на рівних умовах, як для покупця, так і для інших роздрібних компаній.

Згідно п.3.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах DDP-склад покупця (Інкотермс-2000) однією або декількома партіями у відповідності до специфікацій або накладних, які складаються на кожну партію товару. За погодженням сторонами отримувачем товару може бути третя особа.

За умовами п.п.4.1., 4.3. Договору, оплату кожної окремої партії товару (визначеної у накладній) за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарних днів з моменту її отримання/реалізації. Покупець не оплачує товар, що підлягає поверненню (неякісний, бракований, зі строками придатності, які сплили або реалізації/ зі строками придатності або реалізації згідно п.3.12. цього договору).

У п.5.2. Договору, сторони визначили, що кожна зі сторін за кожний день прострочення виконання будь-яких своїх зобовязань за цим договором сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за весь час такого прострочення. Для покупця пеня обраховується від суми простроченого платежу.

Згідно п.8.1. Договору, договір укладено на невизначений строк та він діє до його припинення за згодою сторін або на підставах, передбачених діючим законодавством.

Позивач свої зобовязання по договору виконував належно, поставляючи ОСОБА_2 фірмі ЮНА-СЕРВІС на протязі тривалого часу товар, за який останній повністю не розрахувався, у звязку із чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 84 851,89 грн.

31.05.2017р. між ОСОБА_2 фірмою ЮНА-СЕРВІС (Первісний боржник), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» (ОСОБА_4 боржник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП було укладено Договір переведення боргу №б/н, яким врегульовано правовідносини, повязані із заміною первісного боржника у зобовязанні за Договором поставки з відстрочкою платежу №830/12 від 03.10.2012р., укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП та ОСОБА_2 фірмою ЮНА-СЕРВІС.

Відповідно до п. 2 Договору переведення боргу Первісний боржник передав ОСОБА_4 боржнику грошове зобовязання перед Кредитором у розмірі 84 851,89 грн., яке виникло на підставі Договору поставки з відстрочкою платежу №830/12 від 03.10.2012р., а ОСОБА_4 боржник погоджується виконати вказане грошове зобовязання.

Згідно п. 3 Договору переведення боргу, грошове зобовязання, що передається Первісним боржником ОСОБА_4 боржнику, встановлюється Актом звірення взаєморозрахунків між Первісним боржником та Кредитором.

Пунктом 4 Договору переведення боргу визначено, що Первісний боржник зобовязаний забезпечити ОСОБА_4 боржника повною та своєчасною інформацією, що має відношення до переведення боргу.

Відповідно до п.5 Договору переведення боргу з моменту набрання чинності цим договором ОСОБА_4 боржник приймає на себе зобовязання та права Первісного боржника за Договором поставки №830/12 від 03.10.2012р.

Згідно п. 6 Договору переведення боргу, переведення боргу за цим договором не спричиняє собою ніяких інших змін в Основний договір, крім повязаних із заміною Первісного боржника ОСОБА_5 боржником.

В пункті 7 Договору переведення боргу зазначено, що Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника ОСОБА_5 боржником в Основному договорі, та підписуючи зі своєї сторони цей Договір дає свою згоду на відповідну передачу боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 8 Договору переведення боргу визначено, що ОСОБА_5 боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана уся необхідна інформація (документація), повязана з Основним договором, у тому числі й та, що стосується спорів та протиріч за Основним договором між Первісним боржником та Кредитором.

Згідно п. 10 Договору переведення бору, цей договір вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін.

Відповідно до п. 11 Договору переведення боргу після вступу в силу цього Договору усі попередні перемовини по ньому, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні чи письмові домовленості Сторін з питань, які так чи інше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу.

Відповідно до п. 13 Договору переведення боргу цей Договір складений при повному розмінні Сторонами його умов й термінології у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної з Сторін.

З наведених підстав, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою та заявою про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" суму заборгованості у розмірі 85 034,24 грн., з яких: 84 851 грн. 45 коп. сума основного боргу, 182 грн. 79 коп. 3% річних.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП та ОСОБА_2 фірмою ЮНА-СЕРВІС договору поставки з відстроченням платежу № 830/12 від 03.10.2012 року та укладеного 31.05.2017р. між ОСОБА_2 фірмою ЮНА-СЕРВІС, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП Договору переведення боргу №б/н.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В підтвердження передачі товару за договором позивачем надано суду належним чином засвідчені копії видаткових накладних. Вказані накладні містять печатки та підписи уповноважених осіб ВКФ ЮНА-СЕРВІС.

Згідно із ст. 512 Цивільного кодексу України, Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За умовами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов Договору переведення боргу №б/н від 31.05.2017 р., боржником за Договором поставки з відстрочкою платежу № 830/12 від 03.10.2012 року є ТОВ «Сагітта-Т».

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві, договірні зобовязання щодо оплати за товар не виконані, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 84851,45 грн., у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сама заборгованості за отриманий товар за договором поставки, в розмірі 84851,45 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 182 грн. 79 коп. 3% річних.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у звязку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з'являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 фірми ЮНА-СЕРВІС у вигляді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю про стягнення 85 034,24 грн. задовольнити.

2. Стягнути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 124/1; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕКСІМ-ГРУПП (65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф.208; ) 84 851 /вісімдесят чотири тисячі вісімсот п'ятдесят одну/ грн. 45 коп. суми основного боргу, 182 /сто вісімдесят дві/ грн. 79 коп. 3% річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 /одна тисяча шістсот/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 29 грудня 2018 р.

Суддя С.Ф. Гут