РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/10305/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" (місцезнаходження ВП: 03049, м. Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, будинок 11/15; код ЄДРПОУ ВП: 40081347)

до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДІЛОВА, будинок 9 А; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "Ротормаш" (61060, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ ЛЬВА ЛАНДАУ, будинок 171; )

про стягнення 113 479,12 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Касіяненко І.В. - довіреність від 10.12.2018 року;

від відповідача: Поліщук С.С. - довіреність №134 від 28.09.2018 року;

від третьої особи: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" про стягнення 113479,12 грн. забезпечення тендерної пропозиції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відмову відповідача у задоволенні вимоги позивача як бенефіціара про сплату у встановлений строк суми тендерного забезпечення за банківською гарантією № 1174-0318/RMS5.1t від 16.03.2018 року, наданою ПАТ "Айбокс Банк" для забезпечення виконання зобов'язань принципала - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "Ротормаш" у зв'язку з проведенням позивачем відкритих торгів на закупівлю, оскільки пропозиція ТОВ "НВФ "Ротормаш" була відхилена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про публічні закупівлі".

З цих підстав позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь: 113 200,00 грн. - суми тендерного забезпечення, 279,12 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. - судового збору.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 31.10.2018 року; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "Ротормаш" (61060, м. Хпрків, пр-т Льва Ландау, 171, ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні 31.10.2018 року оголошено перерву до 13.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 року підготовче провадження у справі 910/10305/18 закрито; розгляд справи по суті призначено на 27.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 року відкладено розгляд справи по суті 11.12.2018 року.

В судове засідання 11.12.2018 року представник третьої особи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

В судовому засіданні 11.12.2018 року представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 11.12.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі по тексту - замовник, позивач) оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-03-02-00562-b) (назва предмету закупівлі за класифікатором ДК 021:2015:34630000-2 - Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху) та відповідну тендерну документацію..

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками відкритих торгів були Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (далі по тексту - третя особа), Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Трансінвест" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш".

За умовами Тендерної документації (нова редакція) щодо проведення відкритих торгів на закупівлю: частин залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху, затвердженої рішенням тендерного комітету Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" 14.03.2018 (надалі - Тендерна документація), забезпечення тендерної пропозиції надається учасником торгів у вигляді банківської гарантії. Розмір забезпечення тендерної пропозиції визначено у сумі 113 200,00 грн.

Учасником процедури закупівлі - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" завантажено в електронному вигляді в якості забезпечення тендерної пропозиції банківську гарантію №1176-0318/RMS5.1t від 16.03.2018р. (далі по тексту - Гарантія), за умовами якої Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" (далі по тексту - відповідач, гарант) прийняв на себе безвідкличні та безумовні зобов'язання сплатити позивачу (бенефіціару) повну суму тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн., у випадку настання обставин, передбачених цією гарантією. Строк дії гарантії визначено по 27.07.2018 включно.

За умовами Гарантії, гарант зобов'язується виплатити бенефіціару повну суму тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн. за першою письмовою вимогою бенефіціара протягом 5 (п'яти) банківських днів, в якій буде посилання на одну з наступних підстав, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

Будь-які вимоги або повідомлення стосовно цієї Гарантії мають бути надіслані Гаранту в письмовій формі та в такий час, щоб Гарант мав можливість отримати їх не пізніше тієї дати, після якої ця гарантія втрачає чинність та всі зобов'язання Гаранта втрачають силу без будь-яких наслідків для нього.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Протоколу розгляду тендерних пропозицій №1590/70/-18-Т від 11.04.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" визнано переможцем та 11.04.2018р. опубліковано повідомлення №1590/46-18Т про намір укласти договір.

Оскільки переможцем процедури закупівлі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" не було надано документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", які переможець процедури закупівлі має надати замовнику у строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, у зв'язку з чим замовником відхилено тендерну пропозицію третьої особи, що відображено у протоколі розгляду тендерних пропозицій №1590/97/-18-Т від 18.04.2018.

У зв'язку з тим, що внаслідок ненадання третьою особою документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", які переможець процедури закупівлі має надати замовнику у встановлений строк та відхилення тендерної пропозиції даного учасника між Філією "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та третьою особою не було підписано договір про закупівлю, позивач, 25.04.2018р. звернувся (докази направлення у справі) до відповідача з вимогою № ЦЗВ-20/1728 від 24.04.2018р. про виплату суми забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 113 200,00 грн. у встановлений Банківською гарантією строк - протягом п'яти банківських днів з моменту отримання цієї вимоги.

У листі вих. №1102/12-б/б-01 від 03.05.2018р. відповідач вказав на те, що ним отримано вказану вимогу про сплату 113 200,00 грн., проте вимога не може бути задоволена, оскільки не відповідає умовам Гарантії, зокрема, позивачем не було надано належного підтвердження повноважень підписанта вимоги, не надано доказів її достовірності та належного представлення.

15.05.2018р. позивач повторно надіслав на адресу відповідача вимогу №ЦЗВ-20/1898 від 15.05.2018р. про виплату протягом п'яти банківських днів з моменту отримання цієї вимоги суми забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 113 200,00 грн., у відповідь на яку відповідач у листі вих. №1607/12-б/б-01 від 25.06.2018р. повторно вказав на те, що вимога не може бути задоволена, оскільки не відповідає умовам Гарантії, зокрема, позивачем не було надано належного підтвердження повноважень підписанта вимоги.

У листі №ЦЗВ-20/2566 від 09.07.2018р. позивач вказав відповідачеві на безпідставність та надуманість зауважень, викладених у листі вих. № 1607/12-б/б-01 від 25.06.2018р., у відповідь на який відповідач у своєму листі вих. №1797/12-б/б-01 від 16.07.2018р. зазначив про те, що з порушених позивачем питань банком надавалась відповідь щодо неможливості здійснення виплати суми гарантії у листі від 25.06.2018р.

У зв'язку з тим, що відповідачем не виплачено позивачеві суми тендерного забезпечення, останній звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції. У разі якщо надання забезпечення тендерної пропозиції вимагається замовником, в тендерній документації повинні бути зазначені умови його надання, зокрема вид, розмір, строк дії та застереження щодо випадків, коли забезпечення тендерної пропозиції не повертається учаснику. У такому разі учасник під час подання тендерної пропозиції одночасно надає забезпечення тендерної пропозиції.

Як було вказано вище, за умовами Тендерної документації (нова редакція) щодо проведення відкритих торгів на закупівлю: частин залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху, затвердженої рішенням тендерного комітету Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" 14.03.2018 (далі по тексту - Тендерна документація), забезпечення тендерної пропозиції надається учасником торгів у вигляді банківської гарантії. Розмір забезпечення тендерної пропозиції визначено у сумі 113 200,00 грн.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Учасником процедури закупівлі - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" завантажено в електронному вигляді в якості забезпечення тендерної пропозиції банківську гарантію №1174-0318/RMS5.1t від 16.03.2018р. (далі - Гарантія), за умовами якої відповідач (гарант) прийняв на себе безвідкличні та безумовні зобов'язання сплатити позивачу (бенефіціару) повну суму тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн., у випадку настання обставин, передбачених цією гарантією. Строк дії гарантії визначено по 27.07.2018 включно.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов'язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо:

1) він має незаперечні докази того, що учасник пропонує, дає або погоджується дати прямо чи опосередковано будь-якій посадовій особі замовника, іншого державного органу винагороду в будь-якій формі (пропозиція щодо найму на роботу, цінна річ, послуга тощо) з метою вплинути на прийняття рішення щодо визначення переможця процедури закупівлі або застосування замовником певної процедури закупівлі;

2) відомості про юридичну особу, яка є учасником, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення;

3) службову (посадову) особу учасника, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення у сфері закупівель корупційного правопорушення;

4) суб'єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів);

5) фізична особа, яка є учасником, була засуджена за злочин, учинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;

6) службова (посадова) особа учасника, яка підписала тендерну пропозицію, була засуджена за злочин, вчинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;

7) тендерна пропозиція подана учасником процедури закупівлі, який є пов'язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з членом (членами) тендерного комітету, уповноваженою особою (особами) замовника;

8) учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура;

9) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня інформація, передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

10) юридична особа, яка є учасником, не має антикорупційної програми чи уповноваженого з реалізації антикорупційної програми, якщо вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) або робіт дорівнює чи перевищує 20 мільйонів гривень.

Замовник може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника у разі, якщо учасник має заборгованість із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

У Додатку № 6 Тендерної документації замовником визначено перелік документів на підтвердження відсутності підстав, визначених ч. ч. 1, 2 ст. Закону України "Про публічні закупівлі", які переможець процедури закупівлі має надати замовнику у строк 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір.

Як встановлено судом, в порушення вимог тендерної документації, переможцем процедури закупівлі (третьої особою) не було надано документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв'язку з чим замовником відхилено тендерну пропозицію третьої особи, що відображено у протоколі розгляду тендерних пропозицій №1590/97/-18-Т від 18.04.2018.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі, зокрема, ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону.

Відповідно до умов банківської гарантії одним із випадків порушення зобов'язання принципалом є ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

За умовами Гарантії, гарант зобов'язується виплатити бенефіціару повну суму тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн. за першою письмовою вимогою бенефіціара протягом 5 (п'яти) банківських днів, зокрема, у разі ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався з вимогами до відповідача про сплату 113 200,00 грн., проте такі вимоги не були задоволені відповідачем, оскільки, як вказував відповідач, вони не відповідали умовам Гарантії, зокрема, позивачем не було надано належного підтвердження повноважень підписанта вимоги.

З таких підстав відповідач також заперечував проти позову у поданому до суду відзиві.

Суд не може погодитись з такими доводами відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №100 від 24.02.2017 внесено зміни до Положення про Філію "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - Положення) та викладено його в новій редакції. Уведено в дію структуру Філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до Положення, Філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства.

Пунктом 2.7 Положення визначено, що Філія має право від імені Товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності, зокрема, але не виключно: вчиняти правочини, вести претензійну роботу, виступати позивачем, з усіма правами, наданими, законом позивачу, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень.

Директор Філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом Товариства та Положенням (п. 5.3. Положення).

З наявних у справі документів вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на підставі довіреності делегувало повноваження в.о. директору Філії "Центр забезпечення виробництва" Нікітіну Є.С. та заступнику директора Філії "Центр забезпечення виробництва" Лапіну A.C. здійснювати дії, пов'язані з діяльністю Філії "Центр забезпечення виробництва", діяти від імені довірителя підписувати, подавати, одержувати усі документи та виконувати всі передбачені дії, пов'язані з діяльністю Філії, її структурних підрозділів у встановленому порядку.

Таким чином, зазначені особи мають належним чином підтверджені повноваження діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Наведене спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві, з приводу того, що вимога позивача про сплату коштів не відповідала умовам гарантії.

Відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

З наданих позивачем та не спростованих відповідачем доказів судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятого на себе зобов'язання з виплати суми тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн. за названими вище письмовими вимогами позивача у визначений Гарантією та у вимогах останнього строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 року «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Оскільки, факт порушення відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати суми тендерного забезпечення підтверджений матеріалами справи та не спростований останнім належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу (тендерного забезпечення) в розмірі 113 200,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач, керуючись статтею 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 279,12 грн. (3% річних).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Згідно з п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. М 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» (з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011р. № 23/466 та на лист Верховного суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997р. № 62-97р) зазначено, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних с способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова Верховного суду України від 23.01.2012р. у справі №37/64). За таких обставин, на відміну від пені, 3% річних та інфляційні втрати розраховуються за весь період прострочення, а не за шість місяців.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 279,12 грн. (3% річних), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДІЛОВА, будинок 9 А; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" (місцезнаходження ВП: 03049, м. Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, будинок 11/15; код ЄДРПОУ ВП: 40081347) 113 200 (сто тринадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. - суми тендерного забезпечення, 279 (двісті сімдесят дев'ять) грн. 12 коп. - 3% річних, 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят шість дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 09.01.2019 року.