ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

28 грудня 2018 року Справа № 926/2498/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-плюс», с. Чагор Глибоцького району

до ОСОБА_1, м. Чернівці

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 5000 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-плюс» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 5000 грн боргу за договором позики від 25.03.2016 № 05.

Вимоги заяви обґрунтовується тим, що на виконання умов зазначеного договору стягувач надав боржнику позику в сумі 5000 грн, проте останній у встановлений строк суму позики не повернув, внаслідок чого заборгував стягувачу 5000 грн.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За приписами частини третьої статті 147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Проте згідно із змісту заяви про видачу судового наказу та договору позики від 25.03.2016 № 05 заявник пред'явив вимогу до боржника ОСОБА_1, у якого в спірних відносинах відсутній статус фізичної особи-підприємця.

Таким чином, заява про видачу судового наказу непідвідомча господарському суду, а тому у її задоволенні слід відмовити на підставі пункту 4 частини першої статті 152 ГПК України.

Крім того, у частині першій статті 151 ГПК України зазначено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2018 рік - 176,20 грн).

До заяви про видачу судового наказу також додається документ, що підтверджує сплату судового збору (пункт 1 частини третьої статті 150 ГПК України).

Однак, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявником не надано доказів сплати судового збору у встановлених Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі.

Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам, установленим статтею 150 ГПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У свою чергу частиною другою статті 154 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог пунктів 1 та 4 частини третьої статті 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за договором позики від 25.03.2016 № 05 в сумі 5000 грн.

Керуючись статтями 150, 152-155, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-плюс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 5000 грн боргу за договором позики від 25.03.2016 № 05.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 грудня 2018 року.

Суддя І.В. Марущак