РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/11704/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Метенко Т.І. (представник за довіреністю);

від відповідача Мотренко В.В. (адвокат);

Жураковська Л.А. (представник за довіреністю);

Скляров І.О. (директор).

В судовому засіданні 11.12.2018 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників сторін, що повне рішення буде складено 26.12.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

3 вересня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (позивач) надійшла позовна заява № 155-08/18 від 31.08.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" (відповідач) про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором на виконання робіт по спорудженню свердловини № 37 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища №П/17-21 від 29.05.2017 року в сумі 1 907 657,91 грн. (один мільйон дев'ятсот сім тисяч шістсот п'ятдесят сім гривень 91 копійка).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № П/17-21 на виконання робіт по спорудженню свердловини №37 сахалінського нафтогазоконденсатного родовища.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2018 року у справі № 910/11704/18 позовну заяву № 155-08/18 від 31.08.2018 року Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" залишено без руху, надано Приватному акціонерному товариству "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" строк до 26.09.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

26 вересня 2018 року через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" надійшли додаткові пояснення №173/1-09/18 від 26.09.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/11704/18, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.10.2018 року.

17.10.2018 року через канцелярію суду від відповідач надійшов відзив на позовну заяву № 1016/18-2 від 16.10.2018 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що при виконанні робіт за договором ним не були порушені строки, оскільки повний пакет документів, необхідних для виконання робіт був переданий позивачем 12.06.2017 року, що підтверджується актом приймання-передачі документів № 2, тому саме з цієї дати починається перебіг строку виконання робіт .

В підготовчому засіданні 25.10.2018 року судом оголошувалася перерва.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 20.11.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/11704/18 до судового розгляду по суті на 29.11.2018 року, про що сторін було повідомлено під розписку.

В судовому засіданні 29.11.2018 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 11.12.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти позовних вимог заперечили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" (надалі - відповідач, підрядник) укладено договір на виконання робіт по спорудженню свердловини №37 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища №П/17-21 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, підрядник за завданням замовника зобов'язується на власний ризик своїми силами, виконати роботи по спорудженню свердловини №37 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища (НГКР), надалі - роботи, яка є власністю замовника (надалі - свердловина) згідно наданого замовником в одному оригінальному примірнику робочого проекту на спорудження свердловини № 37 Сахалінського НГКР (надалі - робочий проект), а саме: книга 1 (технічний проект), робочий проект на спорудження свердловини № 37 Сахалінського НГКР; книга 2 (Розділ: Оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище (ОВНС), робочий проект на спорудження свердловини № 37 Сахалінського НГКР, у сукупності з належним чином оформленими змінами та доповненнями, протоколами, в обсязі та порядку, визначеними програмою буріння, підписаною сторонами, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи по договору та повністю оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно із п. 1.4. договору загальний безперервний строк виконання робіт по договору становить 262 (двісті шістдесят два) календарних днів. Датою початку виконання робіт по договору вважається дата здійснення замовником оплати 1-го платіжного етапу зазначеного у додатку №6 договору, але не раніше дати складання акту приймання-передачі документів згідно п. 3.1. договору.

Додатковою угодою № 3 від 14.03.2018 року до договору загальний безперервний строк виконання робіт збільшено до 295,55 календарних днів.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору замовник до початку виконання робіт по договору надає підряднику документацію, передбачену у додатку №3 до договору, про що сторони складають акт прийому-передачі документів за переліком згідно до додатку №3 до договору.

Додатком № 3 до договору сторони визначили перелік документів, що передаються замовником підряднику до початку виконання робіт.

Так, замовником підлягає передачі підряднику дозвільна документація на виконання робіт по спорудженню свердловини:

- робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР (технічний проект);

- робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР (оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище);

- копії висновків експертиз робочого проекту та проекту на спорудження свердловини (висновок експертизи Східного ЕТЦ Держпраці України; погодження АРЗ СП ДСНС України; погодження Харківської комплексної геологічної експедиції; висновок Держпродспоживслужби експертизи; висновок державної екологічної експертизи);

- дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області;

- документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою, розташованою під свердловиною.

Судом встановлено, що на виконання умов договору згідно акту прийому-передачі документів № 1 від 01.06.2017 року позивач передав, а відповідач прийняв дозвільну документація на виконання робіт по спорудженню свердловини: робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 1 (пояснювальна записка) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017; робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 2 (оцінка впливу діяльності на навколишнє середовище (ОВНС) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР")" Полтава 2017;робочий проект на спорудження пошукової свердловини № 37 Сахалінського НГКР. Книга 3 (кошторис) розроблений ДП НАК "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр" ("УКРНАУКАГЕОЦЕНТР") Полтава 2017. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

12.06.2017 року на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв дозвільну документація на виконання робіт по спорудженню свердловини: копію дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки №000011 від 07.06.2017 виданий Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області. Факт передачі вказаних документів підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками товариств актом прийому-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року.

Як вказує позивач, з метою виконання робіт по договору, 31.05.2017 року ним було здійснено оплату першого платіжного етапу, сторонами 01.06.2017 року складено та підписано акт приймання-передачі документів, на думку позивача, у відповідача починаючи з 01.06.2017 року виникло пряме зобов'язання щодо виконання робіт по договору, відповідач зобов'язаний був приступити до виконання робіт саме з 01.06.2017 року.

Про початок виконання робіт відповідачем саме 01.06.2017 року позивач посилається на лист №0601-17-2 від 01.06.2017 року, яким відповідач повідомив позивача, що роботи зі спорудження свердловини №37 Сахалінського НГКР почалися 01.06.2017 року. При цьому, вказує, що жодних заперечень чи зауважень щодо моменту початку виконання робіт у відповідача не було, тому відлік строку виконання робіт по договору розпочався саме з цієї дати - 01.06.2017 року.

За розрахунком позивача відповідач повинен був виконати роботи в термін до 23.03.2018 року з розрахунку: 01.06.2017 року (початок виконання робіт) + 295,55 календарних днів (загальний безперервний строк виконання робіт).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що станом на 23.03.2018 року роботи по договору відповідачем виконані не були, акт прийому-передачі закінченої спорудженням свердловини між сторонами не підписано, станом на 03.04.2018 року строк прострочки виконання робіт становить 11,45 календарних днів. Зважаючи на порушення відповідачем строків виконання робіт на 11,45 календарних днів позивачем нарахована пеня, яка за розрахунком позивача станом на 03.04.2018 року становить 1 907 657,91 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що при виконанні робіт за договором ним не були порушені строки, оскільки повний пакет документів, необхідних для виконання робіт був переданий позивачем 12.06.2017 року, тому саме з цієї дати починається перебіг строку виконання робіт .

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Підпунктом 1.2. п. 1 Порядку ведення обліку нафтових і газових свердловин, затвердженого наказом Державного комітету природних ресурсів України від 20.04.2005 № 76, встановлено, що під нафтовою чи газовою свердловиною розуміється спеціально обладнана гірнича виробка разом з комплексом технологічного обладнання у земній корі круглого січення з великим співвідношенням глибини до діаметра, яка створюється послідовним руйнуванням (бурінням) гірничих порід, видаленням зруйнованої породи і, при необхідності, кріпленням стінок свердловини.

У відповідності до ст. 1 Гірничого закону України свердловина - це циліндрична гірнича виробка, створена бурами або іншими буровими інструментами, а гірнича виробка, у свою чергу, це порожнина у гірничому масиві після виймання корисних копалин та інших порід.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об'єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, крім випадків: а) проведення робіт із буріння та облаштування нафтових і газових свердловин, будівництва, технічного обслуговування, ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов'язаних з їх обслуговуванням об'єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під'їзних доріг, ліній електропередачі та зв'язку, підземних кабельних мереж енергозабезпечення; б) проведення робіт, пов'язаних з ліквідацією та запобіганням аварійним ситуаціям на нафтових і газових свердловинах та пов'язаних з їх експлуатацією об'єктах трубопровідного транспорту, виробничих спорудах, під'їзних дорогах, лініях електропередачі та зв'язку, підземних кабельних мережах енергозабезпечення. У випадках, визначених підпунктами "а" і "б" цієї частини, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок здійснюються виключно на підставі робочого проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 Земельного кодексу України при здійсненні діяльності, пов'язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

Частиною 1 ст. 211 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту.

Процедура видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок регулюється Порядком видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 01.01.2005р. №1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20.01.2005р. №70/10350 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку спеціальний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою і дає право власнику земельної ділянки чи землекористувачу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки.

Згідно з п. 3.1., 3.3. Порядку власники земельних ділянок та землекористувачі, які проводять гірничодобувні, геологорозвідувальні, будівельні та інші роботи, зобов'язані отримати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, якщо це призводить до порушення поверхневого (родючого) шару ґрунту. Дозвіл видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою, у якому повинні бути визначені умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено неустойку, штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ч. 2 наведеної статті).

Також, в ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 9.8.1. договору передбачена відповідальність підрядника за порушення загального строку виконання робіт у вигляді пені у розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день такого прострочення.

Позивач, посилаючись на те, що оплату коштів за перший етап виконання робіт було здійснено 31.05.2017 року та передачу документів згідно акту приймання-передачі було здійснено 01.06.2017 року, вважає дату початку робіт 01.06.2017 року. При цьому, вказуючи, що відповідач порушив загальний термін виконання робіт на 11,45 діб і посилаючись на п. 9.8.1. договору просить стягнути пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості робіт, визначеної у п.4.1. договору, за кожен день такого прострочення.

Як вже зазначалося судом вище, основним документом для початку виконання відповідачем робіт за договором є дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, який згідно Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок є спеціальним дозволом на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок та в силу положень ст. 168 Земельного кодексу України власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади.

Як вже було зазначено, позивач дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки №000011 від 07.06.2017, передав відповідачу 12.06.2017 року, що підтверджується актом прийому-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Строк виконання зобов'язання встановлюється у вигляді календарної дати або періоду, а також може бути визначений подією, що має неминуче настати в такому випадку зобов'язання підлягає виконанню з настанням цієї події або протягом певного періоду після настання цієї події.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що згідно з п.п. 1.4., 3.1. договору для відповідача строк виконання робіт визначається саме з моменту підписання акту приймання-передачі документів № 2 від 12.06.2017 року, тобто дата початку робіт визначається 12.06.2017 року, а не 01.06.2017 року, як зазначає позивач, відповідно датою закінчення виконання робіт є 03.04.2018 року.

При цьому, посилання позивача на лист відповідача № 0601-17-2 від 01.06.2017 року, що роботи почалися 01.06.2017 року судом не приймається до уваги, з огляду на те, що в силу ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори, в той час як додатком № 3 до договору, який є його невід'ємною частиною, сторони визначили, що дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки повинен був бути переданий позивачем відповідачу до початку виконання робіт, тоді як лист № 0601-17-2 від 01.06.2017 року, в аспекті ст. 11 Цивільного кодексу України не є актом цивільного законодавства, який породжує цивільні права та обов'язки.

З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - відсутні.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.12.2018р.

Суддя О.В. Котков