ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" жовтня 2018 р. Справа № 911/2611/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від органів Державної виконавчої служби: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за скаргою Публічного акціонерного товариства „Златобанк", м. Київ

на дії та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

у справі № 911/2611/15

за позовом Публічного акціонерного товариства „Златобанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофакторінвест", с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район

про стягнення 217 802 330, 22 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.07.2018 р. до канцелярії суду від позивача (стягувача) надійшла скарга № 610 від 26.06.2018 р. на рішення державного виконавця, у якій просить суд скасувати рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кравчук Алли Сергіївни у вигляді постанови від 31.05.2018 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов?язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження на виконання наказу господарського суду Київської області від 21.09.2015 р. про стягнення з ТОВ „Агрофакторінвест" на користь ПАТ „Златобанк" заборгованості за договором, що складається з 10 000 000, 00 доларів США основної заборгованості по кредиту, 335 138, 90 доларів США основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 492 704, 73 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 5 000, 00 грн штрафу.

В обґрунтування своєї скарги позивач (стягувач) зазначає, що дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кравчук Алли Сергіївни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.05.2018 р. є неправомірними, а сама постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.05.2018 р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 50311838 є незаконною, так як державним виконавцем було винесено вищевказану постанову всупереч положенням Закону України „Про виконавче провадження", Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", інших нормативно-правових актів, - без відповідних правових підстав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.07.2018 р. прийнято до розгляду скаргу ПАТ „Златобанк" на дії та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 911/2611/15 за позовом ПАТ „Златобанк" до ТОВ „Агрофакторінвест" про стягнення 217 802 330, 22 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 18.07.2018 р.

18.07.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 29.08.2018 р.

29.08.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 19.09.2018 р.

19.09.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.10.2018 р.

09.10.2018 р. до канцелярії суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист № 911/2611/15 від 09.10.2018 р. із доданими до нього окремими матеріалами виконавчого провадження № 50311838, що долучені судом до матеріалів справи.

10.10.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 24.10.2018 р.

24.10.2018 р. представники позивача, відповідача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не з'явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, документи, витребувані судом, надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги скаржника є неправомірними та визнаються такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.07.2015 р. у справі № 911/2611/15 за позовом ПАТ „Златобанк" до ТОВ „Агрофакторінвест" про стягнення 217 802 330, 22 грн позов задоволено повністю і присуджено до стягнення з ТОВ „Агрофакторінвест" на користь ПАТ „Златобанк" 10 000 000, 00 доларів США основної заборгованості по кредиту, 335 138, 90 доларів США основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 492 704, 73 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 5 000, 00 грн штрафу.

21.09.2015 р. на виконання вказаного рішення судом було видано відповідні накази.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.02.2016 р. про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП № 50311838 з примусового виконання наказу № 911/2611/15, виданого господарським судом Київської області 21.09.2015 р., за відповідною заявою № 458 від 18.02.2018 р. ПАТ „Златобанк" про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою боржнику - ТОВ „Агрофакторінвест" встановлено строк самостійно виконати рішення суду - у строк до 7 днів з моменту винесення постанови.

У серпні 2016 р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, крім іншого, звернувся до відповідних органів із запитом державного виконавця № 20.1/321/8 від 17.08.2016 р., у якому просив надати інформацію про наявність майна, що зареєстроване за ТОВ „Агрофакторінвест".

У серпні 2016 р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, крім іншого, звернувся до боржника - ТОВ „Агрофакторінвест" та його посадових осіб - директора і бухгалтера із вимогою державного виконавця № 20.1/321/8 від 17.08.2016 р., у якій вимагав надати інформацію згідно з переліком, директору - особисто з??явитись 13.09.2016 р., тощо.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.08.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ „Агрофакторінвест" у межах суми звернення стягнення 26 008 942, 42 грн.

У вересні 2016 р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, крім іншого, звернувся до відповідних органів із запитом державного виконавця № 430/7 від 12.09.2016 р., у якому просив надати інформацію про наявність майна, що зареєстроване за ТОВ „Агрофакторінвест".

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.09.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ „Агрофакторінвест" у межах суми звернення стягнення 11 368 652, 79 доларів США.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.09.2016 р. про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 10 335 138, 90 доларів США.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2016 р. про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 2 600 894, 24 грн.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2016 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках згідно з переліком та належать боржнику - ТОВ „Агрофакторінвест", у межах суми 28 609 836, 66 грн.

У грудні 2017 р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, крім іншого, звернувся до відповідних органів із запитом державного виконавця № 50311838/1-20.1 від 04.12.2017 р., у якому просив надати інформацію про наявність майна, що зареєстроване за ТОВ „Агрофакторінвест".

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.05.2018 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві постановлено виконавчий документ - наказ № 911/2611/15, виданий господарським судом Київської області 21.09.2015 р., повернути стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження", а саме у зв'язку із тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у ТОВ „Агрофакторінвест" не виявлено майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із виконанням судових рішень здійснюється Господарським процесуальним кодексом України, Законом України „Про виконавче провадження", Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 17 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини";

10) рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 27 цього ж закону закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 цього ж закону закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ст. 32 цього ж закону закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з пунктами 6, 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

7. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України „Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" до пункту 10 частини третьої статті 18 будуть внесені зміни, передбачені підпунктом 8 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" до пункту 19 частини третьої статті 18 будуть внесені зміни, передбачені підпунктом 8 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 37 цього ж закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" абзац перший частини першої статті 37 буде викладено у новій редакції, передбаченій підпунктом 16 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" пункт 1 частини першої статті 37 буде викладено у новій редакції, передбаченій підпунктом 16 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

(пункт 2 частини першої статті 37 із змінами, внесеними

згідно із Законом України від 21.12.2016 р. N 1798-VIII)

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" до пункту 4 частини першої статті 37 будуть внесені зміни, передбачені підпунктом 16 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

2. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2 - 6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

3. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" до частини третьої статті 37 будуть внесені зміни, передбачені підпунктом 16 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

4. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" частину четверту статті 37 буде викладено у новій редакції, передбаченій підпунктом 16 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII)

5. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

(через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" до частина п'ятої статті 37 будуть внесені зміни, передбачені підпунктом 16 пункту 24 § 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII).

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № 50311838 з примусового виконання наказу № 911/2611/15, виданого господарським судом Київської області 21.09.2015 р., у процесі виконання рішення суду державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у повному обсязі вживав виконавчі заходи та дії, передбачені законом, у тому числі, викликав фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, вимагав від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, тощо.

Отже, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України правомірно та із дотриманням вимог положень Закону України „Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої, наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", проводились дії по виконанню наказу № 911/2611/15, виданого господарським судом Київської області 31.05.2018 р., про стягнення з ТОВ „Агрофакторінвест" на користь ПАТ „Златобанк" 10 000 000, 00 доларів США основної заборгованості по кредиту, 335 138, 90 доларів США основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 492 704, 73 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 5 000, 00 грн штрафу, а також державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України правомірно та із дотриманням вимог положень Закону України „Про виконавче провадження" та за наявності відповідних підстав і необхідних повноважень було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 50311838, а сама постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 50311838 є такою, що відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини щодо неправомірних дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 50311838 та щодо незаконності постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 50311838, викладені у скарзі № 610 від 26.06.2018 р. позивача (стягувача) - ПАТ „Златобанк", не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а тому вимоги позивача (стягувача) про визнання їх відповідно неправомірними та скасування є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 - 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги № 610 від 26.06.2018 р. (вх. № 144/18 від 03.07.2018 р.) Публічного акціонерного товариства „Златобанк" на дії та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 50311838.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст ухвали складено і підписано

28 грудня 2018 р.