ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/4537/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

без виклику сторін

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" на рішення Господарського суду м. Києва від 15.08.2018 (повний текст підписано 29.08.2018)

у справі №910/4537/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський"

до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс"

про стягнення 117 051,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" про стягнення 117 051,39 грн., з яких 92 590,02 грн. заборгованості, 20 203,14 грн. інфляційних втрат та 4 258,23 грн. 3 % річних по договору №16/11 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території по житловому будинку Димитрова 2-б від 16.11.2012.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем зобов'язань зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за договором №16/11 від 16.11.2012.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що позивач нарахував борг з обслуговування, утримання, поточного ремонту житлового будинку, на квартири, частина з яких вибула з власності відповідача, позивачем не надано доказів надіслання та вручення відповідачу рахунків для сплати та не надано доказів пред'явлення відповідачу вимоги про сплату коштів у заявленій до стягнення сумі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.2018 у справі №910/4537/18 позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський" 92 590,02 грн. заборгованості, 4 258,23 грн. 3% річних, 20 203,14 грн. інфляційних втрат та 1 762,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 24.09.2018 (відповідно до відбитка штемпелю на поштовому конверті) відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Апелянт зазначає, що позивачем не надано жодного доказу передачі та отримання уповноваженою особою його підприємства рахунків на оплату комунальних послуг, а отже в матеріалах справи відсутні докази настання строку на оплату комунальних послуг.

На переконання апелянта, судом не з'ясовано факт перераховування відповідачем безпосередньо позивачу заборгованості з врахування призначення платежу, а висновки про стягнення заборгованості за лютий та березень 2016 є передчасними та не ґрунтуються на обставинах справи.

Звертає увагу суду на те, що чинним законодавством не надано акту звірки взаєморозрахунків юридичної сили, доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку, а у розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості, та фіксує стан розрахунків між сторонами, але сам по собі не породжує будь-яких прав та обов'язків сторін, в той час як зобов'язання сторін підтверджуються первинними документами - договором, накладними, рахунками.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідів, на підставі яких тарифів позивачем розрахована заборгованість.

Крім того, апелянт заперечує щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Заперечуючи на апеляційну скаргу позивач зазначає, що посилання апелянта на те, що зобов'язання підприємства по оплаті комунальних послуг знаходяться в залежності від належного виконання позивачем умов договору щодо передачі рахунків на оплату, суперечить статті 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Вказує, що судом прийнято до уваги докази, на які посилаються сторони у своїх позиціях.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до акту прийняття - передачі судових справ від 02.10.2018 на виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 20.09.2018 №475, головний спеціаліст відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду Чайка О.М. передала, а Т.в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду Пасічник О.Ю. прийняла, зокрема, справу №910/4537/18 (1 т. + апеляційна скарга), що надійшла на адресу Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 09.10.2018 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Тищенко А.І.

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 у справі №910/4537/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.11.2012 між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський" (підприємство) та Публічним акціонерним товариством "Автомобільна Компанія "Укртранс" (власник) укладено Договір №16/11 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території по житловому будинку Димитрова 2-б (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом Договору є забезпечення підприємством надання якісних послуг з обслуговування, утримання, поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території, за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, буд. 2-б, де знаходяться квартири, що належать власнику на праві приватної (спільної сумісної) власності, та своєчасної оплати власником цих послуг на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з п. 1.3. Договору у випадку зменшення кількості квартир або квадратних метрів, що належать власнику, останній письмово повідомляє підприємство про дату переходу права власності на квартири (квадратні метри) та дані про фізичну або юридичну особу (новий власник), якій переходять права власності на дані квартири. В такому випадку, підприємство зобов'язується з дати переходу права власності від власника до нового власника, зменшити суму житлово-комунальних послуг, які виставляються власнику пропорційно зменшенню кількості квадратних метрів, які переходять новому власнику.

Пунктами 2.1.8., 2.2.4. Договору передбачено, що підприємство зобов'язується надавати власнику рахунки на оплату послуг, що надаються ним згідно умов даного Договору, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Власник зобов'язується не пізніше 10 (десятого) числа наступного місяця сплачувати за попередній місяць витрати на опалення, що розраховуються згідно показника загально-будинкового лічильника за формулою згідно Наказу міністерства будівництва, архітектури та житло-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 та житлово-комунальні послуги, загально будинкові витрати по обслуговуванню будинку у розмірі 3,33 гривні (без врахування витрат на вивезення побутових відходів) за один квадратний метр загальної площі квартири, що перебуває у власності. У разі затримки надання рахунку підприємством згідно умов п.2.1.8. строк оплати продовжується на кілька днів такої затримки.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що у разі внесення змін щодо тарифів на плату за утримання будинку і прибудинкової території, а також житлово-комунальних послуг, діючими вважатимуться останні затверджені уповноваженими на це установами зміни.

Як зазначає позивач, відповідачу нараховувались внески з утримання і обслуговування будинку, та виставлялись відповідні рахунки на оплату, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 58-152).

Проте, відповідач власні зобов'язання щодо сплати внесків на утримання майна належним чином і у встановлений строк не виконував, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 92 590,02 грн., за період лютий - червень 2016 згідно детального розрахунку позивача (а.с. 53-56).

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2016 між сторонами було складено акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.08.2014 по 19.07.2016, який підписаний та скріплений печатками обох сторін. Вказаним актом відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 92 590,02 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, зокрема, що він не являється власником частини квартир, за які позивачем нараховано внески, про що позивача було повідомлено листом №12 від 15.06.2016.

Судом першої інстанції встановлено, що в листі №12 від 15.06.2016 (а.с.197) відсутні будь-які повідомлення відповідача про перехід права власності на квартири до інших осіб.

Також, в матеріалах справи міститься копія заяви відповідача до поліції щодо незаконного заволодіння майном від 21.07.2016 №332 (а.с.198-199), та лист до позивача №470 від 04.10.2016, у яких відповідач повідомляє, що він являється власником квартир (щодо яких заперечується законність нарахування внесків з утримання майна).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено жодним чином повідомлення позивача про перехід права власності на частину квартир; осіб, до яких перейшло таке право власності; дати переходу; що згідно з п. 1.3. Договору, є підставою для пропорційного зменшення внесків на утримання майна.

Задовольняючи позов, судом було відхилено твердження відповідача про неналежність як доказу, акту звіряння взаємних розрахунків від 19.07.2018 та зазначено, що відповідачем не доведено, що вказаний акт підписано неуповноваженою особою і відбиток печатки на ньому не являється оригінальним або проставлений за відсутності відповідного волевиявлення відповідача.

Зазначено, що доводи відповідача про неможливість нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму заборгованості у зв'язку з відсутністю доказів надання позивачем виставлених рахунків на оплату суд не приймає до уваги як необґрунтовані, такі, що не відповідають умовам укладеного сторонами Договору і вимогам чинного законодавства України.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 20 203,14 грн. інфляційних втрат та 4 258,23 грн. 3 % річних.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо задоволення позову в повному об'ємі та стягнення 92 590,02 грн. заборгованості, 4 258,23 грн. 3% річних, 20 203,14 грн. інфляційних втрат виходячи з наступного.

Закон України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 10 Закону України передбачено, зокрема, що органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Відповідно до ст. ст. 13, 17 Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів;

Статтею 15 Закону встановлено, що співвласник зобов'язаний, серед іншого, виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно зі ст. 20 Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Положеннями ст. 23 Закону передбачено, зокрема, що власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписам статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до деталізованого розрахунку заборгованості ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" перед ОСББ "Олімпійський" на загальну суму 92 590,02 грн., що сформувалась станом на 19.07.2016 (а.с. 53-56) за утримання будинку та прибудинкової території по житловому будинку Димитрова 2-б, м. Київ, у тому числі за опалення та ремонт відповідно до договору №16/11 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території по житловому будинку Димитрова 2-б, м. Київ станом на 19.07.2016 позивачем нараховано відповідачу 92 590,02 грн. заборгованості за лютий - червень 2016 року, а саме:

- 7 829,78 грн. заборгованості за лютий 2016;

- 29 800,30 грн. заборгованості за березень 2016;

- 20 230,70 грн. заборгованості за квітень 2016;

- 17 364,62 грн. заборгованості за травень 2016;

- 17 364,62 грн. заборгованості за червень 2016.

Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки по рахунку №2000 ОСББ "Олімпійський" (а.с. 57) 16.06.2016 ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" було здійснено оплату в сумі 78 762,99 грн. за утримання частини будинку по вулиці Димитрова 2-б, м. Київ за січень та лютий 2016 за договором №16/11 від 16.11.2012, 18.07.2016 ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" було здійснено оплату в сумі 29 800,30 грн. за утримання частини будинку по вулиці Димитрова 2-б, м. Київ за березень 2016 за договором №16/11 від 16.11.2012.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на сплату відповідачем частини наданих послуг у спірний період, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення всієї заявленої суми боргу.

Відповідно до п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку Україні від 21.01.04 №22 та п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95 отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Крім того, судом першої інстанції було неправомірно відхилено заперечення відповідача щодо врахування судом акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01 серпня 2014 по 19 червня 2016 між ОСББ "Олімпійський" та ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку є первинні документи , які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції , а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складення, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції. одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарською інформацією дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до п. 2.5 постанови № 18 від 26.12.2011 пленуму Вищого Господарського суду України, будь - які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності, враховуючи наявність доказів часткової оплати відповідачем заборгованості за січень, лютий та березень 2016, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 54 959,94 грн. заборгованості по договору №16/11 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території по житловому будинку Димитрова 2-б від 16.11.2012 (за квітень, травень, червень 2016), які залишились не сплачені відповідачем. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми заборгованості, позивачем заявлено до стягнення також 20 203,14 грн. інфляційних втрат та 4 258,23 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 19.07.2016 по 29.01.2018.

Колегія суддів, здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на дійсну суму боргу 54 959,94 грн. за спірний період, враховуючи заявлений позивачем період, з 19.07.2016 по 29.01.2018, дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в розмірі 12 996,14 грн., про стягнення 3% річних підлягають задоволенню у розмірі 2527,61 грн., в іншій частині вимог щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити.

Доводи апелянта, що позивачем не надано жодного доказу передачі та отримання уповноваженою особою його підприємства рахунків на оплату комунальних послуг є необґрунтованими.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотриманні їх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» було одним з учасників (співвласників) якими створено ОСББ «Олімпійський». Отже, ОСББ створено і діє, в тому числі, для захисту інтересів ПАТ «АК Укртранс» яке є членом ОСББ.

ОСББ самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечує утримання будинку і прибудинкової території. З метою виконання статутних завдань ОСББ, які в першу чергу визначені як здійснення функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, здійснюється своєчасна оплата внесків у відповідності до затверджених загальними зборами ОСББ розмірів.

З метою упорядкування відносин з питань участі у витратах на утримання будинку, тим більше у тих випадках, коли власник володіє декількома об'єктами нерухомості, ОСББ укладається договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Саме тому з ПАТ «АК Укртранс» укладено договір №16/11 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території по житловому будинку Димитрова 2-6 від 16.11.2012.

Згідно Статуту Об'єднання має право, відповідно до законодавства, шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів, і внесків членів об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. При визначені розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території виходять з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджується загальними зборами.

Отже, в даному випадку апелянт підмінює поняття обов'язок співвласника щодо сплати обов'язкових внесків та «надання комунальних послуг», на які посилається в апеляційній скарзі.

Так, у відповідності до частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники, зокрема зобов'язані виконувати рішення зборів співвласників.

У відповідності до статті 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник, зокрема зобов'язаний виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Посилання апелянта на те, що зобов'язання підприємства по оплаті комунальних послуг знаходяться в залежності від належного виконання позивачем умов договору щодо передачі рахунків на оплату суперечить статті 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Щодо доводів апелянта, що суд першої інстанції не дослідів на підставі яких тарифів позивачем розрахована заборгованість, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 2.1.8., 2.2.4. Договору передбачено, що підприємство зобов'язується надавати власнику рахунки на оплату послуг, що налаються ним згідно умов даного Договору, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Власник зобов'язується не пізніше 10 (десятого) числа наступного місяця сплачувати за попередній місяць витрати на опалення, що розраховуються згідно показника загально-будинкового лічильника за формулою згідно Наказу міністерства будівництва, архітектури та житло-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 та житлово-комунальні послуги, загально будинкові витрати по обслуговуванню будинку у розмірі 3,33 гривні (без врахування витрат на вивезення побутових відходів) за один квадратний метр загальної площі квартири, що перебуває у власності.

Пунктом 5.3. договору сторони погодили, що у разі внесення змін щодо тарифів на плату за утримання будинку і прибудинкової території, а також житлово-комунальних послуг, діючими вважатимуться останні затверджені уповноваженими на це установами зміни.

Згідно статуту Об'єднання має право, відповідно до законодавства, шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів, і внесків членів об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. При визначені розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території виходять з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджується загальними зборами.

Інші доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час вирішення справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, та дійшов помилкового висновку про повне задоволення позову.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" на рішення Господарського суду м.Києва від 15.08.2018 у справі № 910/4537/18 з підстав, викладених в ній, підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду м.Києва від 15.08.2018 у справі № 910/4537/18 підлягає частковому скасуванню з вищенаведених підстав, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв'язку із частковим задоволенням позову судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідача у зв'язку з частковим її задоволенням, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача (апелянта) пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" на рішення Господарського суду м.Києва від 15.08.2018 у справі № 910/4537/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м.Києва від 15.08.2018 у справі №910/4537/18 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна Компанія "Укртранс" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського 83-a; ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський" (03150, м. Київ, вул. Димитрова (Ділова) 2-Б; ) 54 959,94 грн. боргу, 2527,61 грн. 3 % річних, 12 996,14 грн. інфляційних втрат, 1061,00 грн. судового збору за подання позову.

3. В решті позову відмовити.»

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна Компанія "Укртранс" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського 83-a; ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський" (03150, м. Київ, вул. Димитрова (Ділова) 2-Б; ) 1591,35 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи №910/4537/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 29.12.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко