ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа№ 911/3024/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 09.08.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2018

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на дії Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області

у справі №911/3024/17 (судя - Ярема В.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»

про стягнення 353 010,30 грн

за участю представників учасників справи:

від ДВС - не з'явились

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.12.2017 у справі №911/3024/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» про стягнення 353010,30 гривень, позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 170000,96 грн. заборгованості за кредитом, 105959,62 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 14960,00 грн. комісії, 47280,00 грн. пені та 5072,99 грн. судового збору.

12.01.2018 на виконання вищезазначеного рішення, яке набрало законної сили 10.01.2018, судом видано наказ.

02.07.2018 до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» надійшла скарга на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області, що виявились у неповідомленні боржника про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у даній справі та накладенні арешту на кошти і майно боржника, відповідно до якої скаржник просить визнати такі дії неправомірними, а також скасувати винесені органом ДВС постанову про арешт коштів боржника від 13.04.2018 та постанову про арешт майна боржника від 11.04.2018.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі № 911/3024/17 у задоволенні скарги відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та прийняти нове рішення, про задоволення скарги про визнання неправомірними дії Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області щодо неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно та кошти боржника, а також просив скасувати постанови Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області про арешт коштів боржника від 13.04.2018 та постанову про арешт майна боржника від 11.04.2018 ВП №56150594.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що Державною виконавчою службою не було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження, про винесення постанови про арешт коштів та не перевірено отримання копій вказаних постанов боржником, що є неправомірним, а тому скарга на дії Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі № 911/3024/17 залишено без руху. Для усунення недоліків Товариству з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» надано строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено скаржника, що у випадку неусунення недоліків у встановлений строк, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

25.06.2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України №295/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів», відповідно до підпункту 7 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, пункту 1 частини другої статті 53, частини третьої статті 82 і пункту 40 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пункту 11 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» сформовано склад Північного апеляційного господарського суду шляхом переведення суддів.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 № 1 визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 3 жовтня 2018 року, про що в газеті «Голос України» №185 (6940) 03.10.2018 опубліковано відповідне повідомлення. Відтак, в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно ч. 7 ст. 31 ГПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу №911/3024/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018 справу та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою від 26.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі №911/3024/17. Позивачу та Білоцерківському міському відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а учасникам провадження встановлено строк для подання заяв та клопотань, пояснень, з доказами направлення їх іншим учасникам провадження, протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Розгляд справи призначено на 19.12.2018.

Від представника відповідача 07.12.2018 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача (боржника).

Позивач та Білоцерківський міський відділ ДВС не скористались своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники учасників судового процесу в судове засідання 19.12.2018 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать залучені до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 047 (отримано 05.12.2018), № 049 (отримано 06.12.2018) та виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення № 040 (отримано 12.12.2018). Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від позивача та Білоцерківського міського відділу ДВС не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання позивачем та Білоцерківським міським відділом ДВС не повідомлено.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, враховуючи клопотання відповідача про розгляд апеляційної скарги без участі його представника та зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників судового процесу, повідомлених належним чином про здійснення перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.12.2017 у справі №911/3024/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» про стягнення 353010,30 гривень, позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 170000,96 грн. заборгованості за кредитом, 105959,62 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 14960,00 грн. комісії, 47280,00 грн. пені та 5072,99 грн. судового збору.

12.01.2018 на виконання вищезазначеного рішення, яке набрало законної сили 10.01.2018, судом видано наказ.

02.07.2018 до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» надійшла скарга на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області, що виявились у неповідомленні боржника про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у даній справі та накладенні арешту на кошти і майно боржника, відповідно до якої скаржник просив визнати такі дії неправомірними, а також скасувати винесені органом ДВС постанову про арешт коштів боржника від 13.04.2018 та постанову про арешт майна боржника від 11.04.2018.

В обґрунтування поданої скарги боржник зазначає, що 11.04.2018 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №56150594 з примусового виконання рішення у даній справі та про накладення арешту на майно боржника, а надалі, 13.04.2018, - постанову про арешт коштів боржника, попри те вказаних постанов боржнику державним виконавцем направлено не було, що є порушенням норм чинного законодавства.

Так, скаржник вказав, що вищевказані постанови він отримав 22.06.2018 безпосередньо у державного виконавця під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідач зазначає, що перед тим як застосувати засоби і способи примусу у вигляді накладення арешту на майно та кошти боржника, державний виконавець повинен був пересвідчитись у належному повідомленні боржника про відкриття виконавчого провадження, а тому боржник, зважаючи на неповідомлення його про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти і майно боржника, просив суд визнати такі дії державного виконавця неправомірними, а постанови про накладення арешту на кошти і майно боржника скасувати.

Відповідно до приписів ст. ст. 339 та 343 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, в чинній станом на момент винесення оскаржуваних дій редакції, (далі - Закон України «Про виконавче провадження») виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до приписів ст. ст. 10, 48, 56 Закон України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Враховуючи наведені положення закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заходи по накладенню арешту на кошти та майно боржника спрямовані на забезпечення реального виконання рішення, а право державного виконавця на вчинення відповідних дій може бути реалізоване з моменту отримання відомостей щодо майна та коштів від стягувача, у тому числі під час відкриття виконавчого провадження, а також з моменту виявлення коштів та/або майна боржника державним виконавцем, однак не ставиться в залежність від наявності/відсутності обставин обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач звернувся до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2018, відповідно до змісту якої просив, зокрема, накласти арешт на вказане у відповідній заяві майно та виявити і, за наявності, звернути стягнення на кошти на рахунках у банках.

Постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 11.04.2018 відкрито виконавче провадження ВП №56150594 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 12.01.2018 у справі №9113024/17.

Постановою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області від 11.04.2018 у виконавчому провадженні №56150594 накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення.

Згідно наданої 12.04.2018 Державною фіскальною службою України відповіді на запит державного виконавця, останнім виявлено належні боржнику рахунки, відкриті у банківських установах.

На підставі відповідних обставин, 13.04.2018 Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої державним виконавцем накладено арешт на виявлені рахунки у банківських установах.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на безпідставність винесення ухвали про накладення арешту на майно та кошти боржника, враховуючи наявність клопотання стягувача про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, а також виявлені державним виконавцем рахунки, що є підставою для вчинення відповідних дій зі звернення стягнення на майно (рахунки) боржника.

Що ж до вимоги скаржника про визнання неправомірними дій державного виконавця, що виявились у неповідомленні боржника про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі та про накладення арешту на кошти і майно боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 28 Закон України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно ВП №56150594 від 11.04.2018 державний виконавець зобов'язаний був надіслати, зокрема, боржнику, не пізніше 12.04.2018, а постанову про накладення арешту на грошові кошти - не пізніше 16.04.2018.

Втім, як слідує з наданих стягувачем копій супровідного листа №24896 від 11.04.2018, конверту, у якому боржнику надійшли відповідний лист та постанова про відкриття виконавчого провадження, а також відстеження поштового відправлення, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56150594 від 11.04.2018 була надіслана боржнику 09.07.2018, тобто з порушенням законодавчо визначеного строку для вчинення відповідної дії.

До того ж, як повідомив сам стягувач та не заперечив державний виконавець, постанови про арешт коштів та майна боржника видані представнику останнього нарочно під час ознайомлення з матеріалами справи 22.06.2018.

Інших належних та допустимих доказів, крім датованих 11.04.2018 та 13.04.2018 супровідних листів №№24907 та42796, на підтвердження надіслання вказаних постанов боржнику, державний виконавець не надав, як і не спростував викладених боржником доводів стосовно невчасного повідомлення про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти і майно боржника.

Таким чином, дій державного виконавця, що виявились у невчасному надісланні боржнику постанов у ВП №56150594, є неправомірними.

При цьому, в мотивувальній частині та прохальній частині скарги на дії державного виконавця, а також в прохальній частині апеляційної скарги відповідач просить визнати неправомірними дії щодо неповідомлення про вчинення виконавчих дій, а в мотивувальній частині апеляційної скарги, аркуші 2 та 3 апеляційної скарги, відповідач зазначає, що неправомірними є дії щодо несвоєчасного повідомлення про вчинення виконавчих дій.

Враховуючи, що скарга розглядається в межах заявлених вимог, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, про відмову у задоволенні вказаної вимоги, позаяк встановлені судом обставини невчасного надіслання постанов не свідчать про неповідомлення боржника про вказані обставини взагалі.

До того ж, суд вважає за необхідне зауважити, що саме по собі порушення строків надіслання документів виконавчого провадження, зокрема постанов, не є підставою для їх скасування з огляду на дотримання вимог закону при їх винесенні.

Беручи до уваги зазначене вище, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відмовляючи у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області, суд дотримався норм матеріального та процесуального права, а також повно дослідив обставини справи, відтак підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Київської області від 24.07.2018, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 231, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі №911/3024/17 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі №911/3024/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2018 у справі №911/3024/17 залишити без змін.

3. Справу № 911/3024/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 26.12.2018