РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018Справа № 910/14274/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» (03151, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60) повернення майна та стягнення неустойки у розмірі 9 763 грн. 34 коп.

Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» (надалі також - «Відповідач»)про повернення майна та стягнення неустойки у розмірі 9 763 грн. 34 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року в частині дотримання порядку і строків здійснення орендних платежів, що призвело до розірвання договору та виникнення заборгованості зі сплати неустойки в подвійному розмірі орендної плати. Також позивач зазначає, що відповідач після закінчення строку дії укладеного між сторонами договору, не повернув об'єкт оренди (найму).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» про повернення майна та стягнення неустойки у розмірі 9 763 грн. 34 коп. залишено без руху.

05.11.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі № 910/14274/18, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання); встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.ст. 165, 251 ГПК України; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 07.12.2018.

20.11.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» про розгляд справи №910/14274/18 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.11.2018 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 13.11.2018 року уповноваженій особі підприємства Відповідача та поштового конверту, надісланого на адресу Позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» є 01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/14274/18 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Позивач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранссервіс" (наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (наймач) укладений Договір найму (оренди) транспортного засобу № 3504/10/14, відповідно до умов якого наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль: напівпричіп Н/ПР -бортовий - тентований - Е, марки WIELTON, модель NS3S, 2011 року випуску, колір Сірий, котрий має реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, зареєстрований за НАЙМОДАВЦЕМ у центрі ДАІ 8009, 29 жовтня 2014 року. Автомобіль, що передається в найм (оренду), належить наймодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого Центр ДАІ 8009, 29 жовтня 2014 року. (а.с.14)

У пункті 2.1 Договору передбачено, що він укладений строком на 36 місяців з дати підписання сторонами. Позивач та відповідач погодили також, що у випадку користування наймачем автомобілем, переданим за договором, протягом одного місяця після закінчення строку договору, за відсутності заперечень з боку наймодавця, договір є поновленим на строк, який був раніше встановлений у цьому правочині.

Плата за користування наймачем об'єктом найму (автомобілем) встановлюється сторонами кожного місяця згідно з узгодженими між сторонами рахунками оренди, які наймач зобов'язується оплачувати щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим. (п.3.1 Договору)

Підписання договору сторонами розцінюється як передання автомобіля (п. 4.1 договору).

Згідно з пунктом 4.2 договору повернення майна після закінчення строку його дії наймачем здійснюється на першу вимогу наймодавця (з урахуванням вимог п. 2.1 договору), заявлену у письмовій формі, що оформлюється актом, скріпленим підписами учасників правочину.

Відповідно до пункту 4.3 Договору повернення автомобіля може бути здійснено до закінчення строку дії договору, якщо сторони взаємно домовились про це.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору найму (оренди) транспортного засобу № 3504/10/14 від 29.10.2014 року Позивач передав, а Відповідач в свою чергу прийняв в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль: напівпричіп Н/ПР -бортовий - тентований - Е, марки WIELTON, модель NS3S, 2011 року випуску, колір Сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, про що зазначено у п.4.1 Договору.

Крім того, на виконання умов Договору найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року Позивач надав послуги з оренди, а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами виконаних робіт №604127 за квітень -травень 2016 року від 30.06.2016 року у розмірі 1 000,00 грн., № 605862 за липень -вересень 2016 року від 30.09.2016 року у розмірі 1 000,00 грн. (а.с.23, 25)

Позивач направив відповідачу лист за вих. №1 від 25.07.2017 року, в якому вимагав сплатити заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання правочинів, зокрема, за договором найму (оренди) транспортного засобу № 3504/10/14 від 29 жовтня 2014 року, повідомив про відмову від договору та вимагав повернення орендованого транспортного засобу позивачеві, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення 03.08.2017 р. поштового відправлення. (а.с.15-17)

У відповідь Відповідач направив лист вих. №33 від 04.08.2017 року, в якому заперечив проти розірвання договору в односторонньому порядку, та зазначив, що всі спірні питання будуть розглянуті після виконання позивачем зобов'язань за іншим договором оренди.(а.с.18-19)

Листом №21 від 30.11.2017 року Позивач вимагав усунути з боку ТОВ «Магістраль - Транс» порушення права власності ТОВ «ЄвроТрансСервіс» на транспортний засіб - напівпричеп бортовий тентований, WIELTON NS3S, 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 та негайно його повернути, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку. (а.с.20-22)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору найму (оренди) транспортного засобу № 3504/10/14 від 29.10.2014 року Відповідачем 03.03.2018 року було сплачено на рахунок Позивача грошові кошти у загальному розмірі 2000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо повернення транспортного засобу після закінчення терміну дії договору. Таким чином, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування об'єктом оренди (найму) у розмірі 9 763 грн. 34 коп., зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» об'єкт оренди (найму).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору найму (оренди) транспортного засобу № 3504/10/14 від 29.10.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору найму (оренди) транспортного засобу № 3504/10/14 від 29.10.2014 року Позивач передав, а Відповідач в свою чергу прийняв в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль: напівпричіп Н/ПР -бортовий - тентований - Е, марки WIELTON, модель NS3S, 2011 року випуску, колір Сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, про що зазначено у п.4.1 Договору.

Крім того, на виконання умов Договору найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року Позивач надав послуги з оренди, а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами виконаних робіт №604127 за квітень -травень 2016 року від 30.06.2016 року у розмірі 1 000,00 грн., № 605862 за липень -вересень 2016 року від 30.09.2016 року у розмірі 1 000,00 грн. (а.с.23, 25)

За умовами п. 3.1. Договору плата за користування наймачем об'єктом найму (автомобілем) встановлюється сторонами кожного місяця згідно з узгодженими між сторонами рахунками оренди, які наймач зобов'язується оплачувати щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, Суд зазначає, що сторони у Договорі найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року не визначили чіткого розміру орендної плати, але передбачили, що в подальшому він буде узгоджуватися сторонами у відповідних рахунках.

За змістом статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (в редакції на дату підписання сторонами актів виконаних робіт) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дата і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" , або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що Акти виконаних робіт №604127 від 30.06.2016 року у розмірі 1 000,00 грн., № 605862 від 30.09.2016 року відображають зміст та обсяг господарської операції, одиницю її виміру, а тому підтверджують як факт надання позивачем транспортного засобу в найм відповідачу, так і розмір плати за користування майном.

Таким чином, між сторонами досягнуто згоди про визначення розміру орендної плати в актах виконаних робіт. Також суд враховує, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували висловлювання заперечень сторонами договору щодо такого узгодження розміру орендних платежів. Навпаки, відповідач своїми діями з оплати рахунків додатково підтвердив згоду з розміром плати за користування майном позивача.

Судом встановлено, що сторони в актах виконаних робіт визначили банківські реквізити наймодавця, а тому відсутність рахунків не позбавляла відповідача можливості сплачувати плату за користування об'єктом найму за інші періоди користування майном, ніж зазначені в актах.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2018 року у справі №910/18827/17, від 04.09.2018 року у справі №910/19163/17, від 05.09.2018 року у справі №910/22589/17, від 11.09.2018 року у справі №9140/21408/17, від 10.10.2018 року у справі №910/21406/17, від 16.10.2018 року у справі №910/20398/17.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Таким чином, істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна, як внесення орендної плати, є достатньою підставою для дострокового розірвання вказаного договору найму в судовому порядку та повернення найманого майна наймодавцю.

Судами досліджено, що лист Позивача про відмову від Договору був отриманий відповідачем 03.08.2017 року, а відтак, саме з цієї дати слід вважати Договір розірваним. У листі також було висунуто вимогу щодо повернення транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 795 Цивільного кодексу України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму, якщо ним є будівля або інша капітальна споруда (їх окрема частина), оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, у разі дострокового припинення цього Договору, у Відповідача виникає обов'язок повернути Орендодавцю майно з оренди, оскільки Договір припинив свою дію, внаслідок чого Орендар втратив право на користування об'єктом оренди.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем за актом, переданого на підставі Договору найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення об'єкту оренди, переданого на підставі Договору найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» напівпричіп Н/ПР -бортовий - тентований - Е, марки WIELTON, модель NS3S, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача неустойки згідно з ч.2 статті 785 Цивільного кодексу України у розмірі 9 763 грн. 63 коп.

Судом встановлено, що Договір найму (оренди) транспортного засобу №3504/10/14 від 29.10.2014 року є розірваним з 03.08.2017 року.

Згідно з приписами частини другої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Суд зазначає, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, Суд звертає увагу, що для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статі 785 Цивільного кодексу України необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов'язання відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2014 року у справі №927/1215/13.

Приймаючи до уваги, що Відповідачем не надано жодного доказу відсутності можливості передати майно орендодавцю у передбачений договором строк, а також доказів відсутності вини у непередачі такого майна, Суд вважає вимогу Позивача про стягнення з Відповідача неустойки за користування річчю за час прострочення у розмірі 9 763 грн. 34 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При здійсненні розрахунку неустойки Позивачем враховано, що Сторони в акті виконаних робіт №605862 від 30 вересня 2016 року встановили, що сума оренди транспортного засобу згідно договору за липень -вересень 2016 року становить 1 000,00 грн., а тому розмір орендної плати за один місяць становить 333,33 грн (1000: 3= 333,33).

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» неустойку у розмірі 9763 грн. 34 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» (03151, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60, Ідентифікаційний код юридичної особи 31055416) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» 01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77, Ідентифікаційний код юридичної особи 32823070) напівпричіп Н/ПР -бортовий - тентований - Е, марки WIELTON, модель NS3S, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТРАЛЬ - ТРАНС» (03151, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60, Ідентифікаційний код юридичної особи 31055416) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТРАНССЕРВІС» (01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77, Ідентифікаційний код юридичної особи 32823070) неустойку у розмірі 9763 (дев'ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 34 (тридцять чотири) коп. та судовий збір у розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин