УХВАЛА

28 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1047/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Національний банк України,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаджибей",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділвест"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду

від 17.09.2018

у складі колегії суддів: Разюк Г.П. (головуючий), Колоколов С.І., Ярош А.І.

у справі № 916/1047/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей"

про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 через Південно-західний апеляційний господарський суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Ділвест" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 05.12.2018 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 (про повернення апеляційної скарги) у справі №916/1047/18 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/1047/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.12.2018.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн.

Відтак, звертаючись 06.12.2018 до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 (про повернення апеляційної скарги) у справі №916/1047/18, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду від 17.09.2018 (про повернення апеляційної скарги) у справі №916/1047/18, скаржник не додав документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, при цьому, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване незадовільним майновим станом скаржника, відсутністю грошових коштів на рахунках товариства, у зв'язку з чим скаржник позбавлений можливості сплатити судовий збір при зверненні до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділвест" про відстрочення сплати судового збору, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на зазначене, Суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Ділвест" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі №916/1047/18.

Отже, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Ділвест" касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділвест" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі №916/1047/18 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділвест" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі №916/1047/18 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ділвест" строк на усунення недоліків касаційної скарги до 21 січня 2019 року.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ділвест", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук