РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2018Справа № 910/11791/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

до Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс"

про стягнення 119 109,17 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Іваненко М.В. за дов.; Балюк І.В. за дов.

від відповідача - Бабченко А.М. за дов.; Копилов В.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс" про стягнення 119 109,17 грн., з яких: 73 392,50 грн. - сума основного боргу, 31 616,25 грн. пені, 10 866,07 грн. - інфляційні втрати, 3 234, 35 грн. -3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору №ЗК.28.16.00001 про погодження умов надання страхових послуг від 28 грудня 2016 року не сплатив чергові страхові платежі за 26 договорами страхування "Зелена картка", укладеними на виконання договору № ЗК.28.16.00001. Зокрема, відповідач не сплатив 2-й страховий платіж в сумі 22 089,00 грн.; 3-й та 4-й страхові платежі в розмірі 22 089,00 грн., а також частину п'ятого страхового платежу в розмірі 7 125, 50 грн. Тим самим відповідач порушив графік платежів, визначений в Додатку № 1 до договору № ЗК.28.16.00001, який передбачає розстрочку сплати страхових платежів за договорами страхування "Зелена картка".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/11791/18. Розгляд справи №910/11791/18 ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09.10.2018.

08.10.2018 через загальний відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечив проти позовних вимог повністю. Зазначив, що він не укладав з позивачем договір № ЗК.28.16.00001 від 28 грудня 2016 року про погодження умов надання страхових послуг; уповноважені посадові особи відповідача не підписували цей договір та не скріплювали його печаткою, що було підтверджено висновком експертизи КНДІСЕ від 08 грудня 2018 року, яка проведена в рамках іншої господарської справи між тими ж сторонами. Крім цього, відповідач зазначив, що наданий позивачем договір № ЗК.28.16.00001 не є договором страхування, оскільки не містить суттєвих умов договору страхування, укладання якого є передумовою для видачі страхових полісів "Зелена картка". Також договори страхування "Зелена картка" видані на строк, який перевищує строк чергового проходження транспортними засобами відповідача обов'язкового технічного контролю, що є порушення вимог пункту 17.1 ст. 17 Закону України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідач заперечував проти тверджень викладених позивачем в позовній заяві та просив суд відмовити в позові повністю.

В судовому засіданні 09.10.2018 суд ухвалює протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.11.2018 о 14:15 год.

05.11.2018 через загальний відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив. Позивач надав відповідь на відзив, в якому заперечив проти твердження відповідача щодо неукладення останнім договору № ЗК.28.16.00001 від 28 грудня 2016 року. Зазначив, що сплативши 29 грудня 2016 року перший черговий страховий платіж в сумі 22 091, 00 грн., ТОВ ТК "Транссервіс" вчинило дії, направлені на виконання умов договору, що свідчить про визнання відповідачем факту укладення договору. Також зазначив, що відповідно до ст. 18 Закону України "Про страхування" поліс страхування є формою договору страхування, отже, попереднє укладення окремого договору страхування не є обов'язковим. Крім цього, зазначив, що зразок типового поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування "Зелена картка", затверджений розпорядженням № 529 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 01.07.2010 р., не передбачає внесення інформації про проходження обов'язкового технічного контролю автомобіля. Погодився з тим, що договір № ЗК.28.16.00001 не є договором страхування, разом з тим зазначив, що укладення таких договорів не заборонено чинним законодавства - метою його укладання є розстрочення страхових платежів за полісами "Зелена картка", зразок якого не передбачає можливості розстрочення страхового платежу. Позивач просить суд не звертати уваги на твердження відповідача, оскільки відповідач не спростував у відзиві того факту, що ним договір виконано частково, тому позивач наполягав на задоволені позовних вимог повністю.

Суд в судовому засіданні 06.11.2018 оголошено перерву до 27.11.2018.

22.11.2018 через загальний відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про долучення до справи висновку експертів КНДІСЕ щодо підпису директора ТОВ ТК "Транссервіс" та відбитку печатки відповідача на договорі № ЗК.28.16.00001 від 28 грудня 2016 року та додатках до нього. Вказаний висновок було проведений під час розгляду справи № 910/4063/17 між тими ж сторонами.

26.11.2018 через загальний відділ діловодства суду відповідач було подано клопотання про долучення до справи копії листа від 30.12.2016 про повернення першого платежу, перерахованого ним на виконання договору № ЗК.28.16.00001 від 28 грудня 2016 року про погодження умов надання страхових послуг, який було сплачено помилково, а також копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, міжнародних сертифікатів технічного огляду, certificate EKMT, в яких зазначено строки чергового проходження транспортними засобами відповідача обов'язкового технічного контролю, які прийняті судом до розгляду.

В судовому засіданні 27.11.2018 суд порадившись на місці ухвалює ухвалу (протокольно) про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.12.2018 о 11:45 год.

05.12.2018 через загальний відділ діловодства суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в судовому засіданні 06.12.2018 заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення пені у сумі 31 616,25грн.

Суд розглянувши заяву про зменшення позовних вимог та враховуючи той факт, що дана заява не направлялась на адресу відповідача, суд порадившись на місці вирішив залишити заяву без розгляду в частині стягнення на користь позивача 7 339,25грн. штрафу, та враховуючи заяву позивача про залишення без розгляду заяву позивача у частині нарахування пені, прийняв заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення з Відповідача, відповідно до заяви 73 392,50грн. основної заборгованості, 10 866,07грн. інфляційних втрат та 3 234,35грн. 3% річних, та ухвалив ухвалу (протокольно) про оголошення перерви на 18.12.2018 о 17:30 год.

В судовому засіданні 18.12.2018 представники позивача надали усні пояснення по суті позову та просили суд задовольнити позов повністю, а саме стягнути з відповідача 73 392,50грн. основного боргу, 10 866,07грн. інфляційних втрат та 3 234,35грн. -3% річних, з сум яких і вирішується спір.

Представники відповідача в судовому засіданні 18.12.2018 додатково обґрунтували свої заперечення проти позову, зазначивши, що несплата чергового страхового платежу є підставою припинення договору страхування. Оскільки датою сплати чергового (другого) платежу згідно з Додатком №1 до договору № ЗК.28.16.00001 від 28.12. 2016 про погодження умов надання страхових послуг є 02.02.2017, договори страхування припинили свою чинність саме 02.02.2017.

За таких обставин, відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення основної заборгованості за період 02.02.2017 до 02.05.2017 є безпідставною. Проти задоволення позову заперечив, просив суд відмовити в позові повністю.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (далі -страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю транспортною компанією "Транссервіс" (далі - страхувальник, відповідач) було укладено договір № ЗК.28.16.00001 про погодження умов надання страхових послуг (далі - Договір), згідно з яким страховик зобов'язався своєчасно укласти визначені в Додатку №1 до Договору договори страхування та внести до договорів страхування, форма полісу (бланку) яких не передбачає розстрочення страхових платежів, запис про внесення страхувальником повної суми страхового платежу та дату її внесення (п. 2.1.1, п. 2.1.3 Договору).

Пунктом 2.2.1 Договору передбачений обов'язок страхувальника здійснити оплату суми, визначеної Додатком №1 до Договору з дотримання строків, вказаних в Додатку №1.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору у випадку, якщо страхувальником не оплачено в повному обсязі черговий страховий платіж, страхувальник зобов'язаний повернути протягом п'яти робочих днів з дня несплати чергового страхового платежу всі договори страхування, визначені в Додатку №1 до Договору, для укладання додаткової угоди про розірвання Договору та припинення дії договорів страхування, вказаних в Додатку №1 до Договору.

Згідно з п. 4.3 Договору у випадку, якщо страхувальником не було сплачено чергові страхові платежі в повному обсязі та договори страхування не були повернуті страховику в порушення п. 2.2.2 Договору, страхувальник зобов'язаний сплатити суми чергових страхових платежів за період, коли договори страхування перебували у Страхувальника.

Пункт 5.3 Договору передбачає, що несплата страхувальником чергового страхового платежу у повному обсязі є наміром страхувальника достроково припинити дію Договору, а також усіх договорів страхування, укладених на виконання Договору.

Відповідно до п. 1 Додатку №1 до Договору перелічено договори (поліси) страхування, які мають бути укладені сторонами, із зазначенням номеру, суми страхового платежу, періоду страхування за кожним полісом, а також реєстраційного номеру транспортного засобу, стосовно якого надається поліс.

Виходячи з п. 1 Додатку №1, перелічені в ньому договори страхування укладаються на різні періоди, починаючи з 02.01.2017 та закінчуючи 09.02.2018. Надані суду копії страхових полісів містять аналогічну інформацію.

Згідно з п. 2 Додатку №1 до Договору містить інформацію про строки сплати чергових страхових платежів, їх розмір та періоди страхування, за які сплачуються страхові платежі.

При цьому, відповідно до п. 2 Додатку №1 останній період страхування закінчується 01.01.2018. Отже, наведені в п. 2 Додатку №1 до Договору періоди страхування не відповідають періодам страхування, вказаним у страхових полісах.

Згідно з листом Моторного (транспортного) бюро України №995 від 04.12.2017, наданим на запит позивача, договори міжнародного страхування "Зелена картка", перелічені в Додатку №1 до Договору, припинили свою чинність 11.05.2017. Документів, які б підтверджували підстави припинення полісів "Зелена картка", позивач суду не надав.

Як випливає зі змісту ст. 16 Закону України "Про страхування", договором страхування є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити:

назву документа;

назву та адресу страховика;

прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження;

прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу;

зазначення предмета договору страхування;

розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя;

розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя;

перелік страхових випадків;

розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати;

страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума);

строк дії договору;

порядок зміни і припинення дії договору;

умови здійснення страхової виплати;

причини відмови у страховій виплаті;

права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору;

інші умови за згодою сторін;

підписи сторін.

Договір № ЗК.28.16.00001 про погодження умов надання страхових послуг від 28.12.2016 не містить перелічених суттєвих умов договору страхування (зокрема, в ньому відсутнє визначення предмета договору, переліку страхових випадків, умов здійснення страхової виплати та інших умов). Згідно з п. 1.1 предметом Договору є погодження між сторонами умов надання страхових послуг, у т. ч. укладання договорів страхування.

За таких обставин, суд погоджується з аргументом відповідача стосовно того, що Договір не є договором страхування. Вказана обставина не заперечується також позивачем.

Виходячи зі змісту ст. 635 Цивільного кодексу України та ст. 182 Господарського кодексу України, вказаний договір не є також попереднім договором.

З матеріалів справи вбачається, що поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", номери яких перелічено в Додатку № 1 до Договору, укладено 29.12.2016, тобто після укладення Договору. Отже, Договір не може вважатися таким, що укладений з метою внесення змін до умов договорів страхування (полісів) "Зелена картка".

Відповідно, договір не може вважатися підставою ані для укладання договорів страхування, ані для сплати страхових платежів за такими договорами.

Суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно що він не укладав з позивачем Договір, оскільки уповноважені посадові особи відповідача не підписували цей Договір та не скріплювали його печаткою, що підтверджено висновком експертизи, проведеної в рамках іншої справи між тими ж сторонами та відхиляє відповідні докази у вигляді копії висновку експертів № 20997/17-32/20998/20999/17-33/2893-2895-33 від 08.02.2018 р. у справі № 910/4063/17, оскільки згідно з ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України преюдиційне значення для суду при вирішенні спору мають судові рішення, що перелічені у вказаній статті, які набрали законної сили, а не експертні висновки, підготовлені в межах таких справ. Крім цього, з висновку експертів чітко не випливає, що підпис особи на Договорі не належить Матвієнку О.В., що обіймав посаду директора відповідача.

Правове регулювання договорів міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначається Законом України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Норми Закону "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не містять положень щодо моменту набрання чинності договорами міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів, отже для визначення такого моменту необхідно керуватися Законом України "Про страхування".

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Отже, поліс "Зелена картка" є формою договору міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування (ст. 18 Закону України "Про страхування"). Крім цього, зразок полісу "Зелена картка", затверджений розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №813 від 20.03.2014, містить графу, яка передбачає зазначення дати та часу внесення страхового платежу.

Отже, договір міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів набирає чинності (поліс "Зелена картка" видається) в момент сплати страхувальником страхового платежу за таким договором (полісом).

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2016 відповідач платіжним дорученням №4408 перерахував на рахунок позивача 22 091, 00 грн. В призначенні платежу зазначено: "страховий платіж згідно договору №ЗК.28.16.00001 від 28.12.2016 про погодження умов надання страхових послуг".

Отже, вказаний платіж перераховано не на виконання договорів міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів (полісів "Зелена картка"), а згідно з Договором № ЗК.28.16.00001 від 28.12.2016р., який не є договором страхування.

За таких обставин, сторони не надали доказів сплати страхових платежів за 26 договорами міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів (полісами "Зелена картка"), переліченими в Договорі. Відповідно, вказані договори не набули чинності.

У зв'язку з наведеним суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно того, що договори страхування "Зелена картка" видані на строк, який перевищує строк чергового проходження транспортними засобами відповідача обов'язкового технічного контролю, що є порушення вимог пункту 17.1 ст. Закону України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Суд також відхиляє надані позивачем докази, що підтверджують обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу відповідача на території Німеччини в жовтні 2017 року та аргументи позивача щодо того, що пред'явлення відповідачем в жовтні 2017 року німецькій поліції договору міжнародного страхування "Зелена картка", який є одним з полісів, які були надані відповідачеві на виконання договору № ЗК.28.16.00001 від 28.12.2016, є підтвердженням укладання таких полісів.

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги щодо сплати чергових страхових платежів за 26 договорами страхування "Зелена картка" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У задоволенні вимоги позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у сумі 10 866,07грн. та 3 234,35грн. 3% річних суд також відмовляє, оскільки вказані вимоги є похідними від основної суми, у задоволенні якої суд відмовив.

Отже, за встановлених обставин справи, суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

За приписами ст. 129 Господарського процессуального кодексу України, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.12.2018

Суддя І.І. Борисенко