ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Справа № 926/1032/17

За позовом малого приватного підприємства «Кордо» м. Чернівці

до відповідача Державного підприємства особливого конструкторського бюро «Рута» м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області м. Чернівці

про стягнення 988560,00 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Губчак І.Б.

Представники сторін:

Від позивача не зявився

Від відповідача не зявився

Від третьої особи не зявився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: мале приватне підприємство «Кордо» м. Чернівці звернулося з позовом до Державного підприємства особливого конструкторського бюро «Рута» м. Чернівці про стягнення 752045,00 грн. збитків, що становить вартість робіт по відновленню та реставрації нежитлових приміщень загальною площею 1979,30 кв.м. підвалу та першого поверху виробничого корпусу за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248-Л, що належить позивачеві.

Ухвалою від 28.04.2017 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області м. Чернівці.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що у відповідача у господарському віданні перебуває частина будівлі за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248-Л, решта будівлі належить позивачеві. Однак, продовжує позивач, функціональне використання відповідачем свої частини будівлі тривалий час не здійснюється, останній не забезпечує охорону даного обєкту, що призвело до проникнення до будівлі третіх осіб, пошкодження ними вікон, руйнування внутрішньої електропроводки, розкрадання металевих конструкцій. Через відсутність покрівлі, частково вікон та впливу погодних умов (снігу, дощу), відбулось затікання води через приміщення відповідача у приміщення позивача, що спричинило пошкодження штукатурки в приміщеннях, зявились тріщини на стінах та стелі, пошкодилась електропроводка, заіржавіла сантехніка, через постійну сирість у приміщеннях зявився грибок, підвальні приміщення затоплені водою. Вартість відновлювального ремонту, вважає позивач, становить 752045,00 грн.

Відповідач позов в усній формі визнавав, пояснюючи неналежне утримання приміщення відсутністю належного фінансування.

Третя особа проти позову заперечувала, мотивуючи це тим, що у сторін існує солідарний обовязок по утриманню спільного даху і позивач також винен у тій ситуації, що склалась. Третя особа вказує на те, що позивач зазначає лише ймовірну суму витрат, а не фактично понесені. Крім того, третя особа наголошує на тому, що приміщення позивача у такому стані перебувають значний (понад 10 років) період часу і погіршення його майна відбулось не внаслідок неправомірних дій відповідача.

Ухвалою від 30.05.2017 р. провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою від 21.05.2018 р. провадження у справі поновлено, її розгляд призначено на 13.06.2018 р.

У судовому засіданні 13.06.2018 р. позивач подав заяву про збільшення позовних вимог до 988560,00 грн.

Ухвалою від 24.07.2018 р. провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи, а ухвалою від 08.11.2018 р. поновлено, розгляд справи призначено на 21.11.2018 р.

Ухвалою від 21.11.2018 р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 10.12.2018 р.

Ухвалою від 10.12.2018 р. розгляд справи відкладено на 20.12.2018 р.

20.12.2018 р. учасники справи у судове засідання не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору купівлі-продажу від 21.11.2013 р. позивач є власником нежитлових приміщень загальною площею 1979,30 кв.м., у тому числі приміщення в підвалі: 5-1 5-32, площею 1556,80 кв.м., приміщення на першому поверсі: 1-1 1-9, 1-66 1-73, площею 422,5 кв.м., які є майно виділеним в натурі, що розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248Л.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.03.2007 р. відповідачеві на праві господарського відання належить частина нежитлової будівлі у м. Чернівці, по вул. Руська, 248л, загальною площею 13696,40 кв.м., у тому числі: приміщення в підвалі: 5-33 5-48 загальною площею 1468,80 кв.м., приміщення на першому поверсі: 1-9а 1-65 загальною площею 3185,60 кв.м., приміщення на антресолі: 2-1 2-42 загальною площею 832,10 кв.м., приміщення на другому поверсі: 3-1 3-77 загальною площею 4182,10 кв.м., приміщення на третьому поверсі: 4-1 4-69 загальною площею 4027,80 кв.м., що становить 87/100 частин будівлі.

Із висновку судового експерта ОСОБА_1 № 470 від 17.05.2018 р. вбачається наступне. Приміщення, що належать позивачеві за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248-Л (приміщення на першому поверсі: 1-1 1-9, 1-66 1-73, площею 422,5 кв.м.) мають наступні ознаки пошкодження:

- стіни цегляні, оштукатурені: відшарування і відпадання штукатурки стін, карнизів і перемичок, вивітрювання розчину зі швів; сліди вологи на поверхні стін;

- колони залізобетонні: тріщини штукатурки по всій висоті колони, по краях консолі і колони; відколи і вибоїни бетону;

- підлога руйнування покривного шару, пошкодження основи підлоги, руйнування чистої підлоги;

- вікна металеві вітражі: порушення герметизації віконних коробок, прибори частково загублені або несправні, пошкодження віконних відливів, деформація віконних рам, часткова відсутність скління, тріщини, помутніння скла;

- двері деревяні: дверні полотна осіли або мають нещільний притулок по периметру коробки, прибори частково втрачені або несправні, дверні коробки (колодки) перекошені, наличники пошкоджені; металеві пошкодження дверних полотен, наличників, пошкодження і перекоси обвязко, імпостів, коробок, частково втрачені або несправні дверні набори, часткова відсутність заповнення дверних прорізів;

- оздоблення: штукатурка зволоження всього штукатурного шару, масове відпадання існуючого штукатурного шару при простукуванні, зволоження та руйнування штукатурного шару стелі; фарбування водяними сумішами шар фарби розтріскався, потемнів і забруднився; фарбування олійне сирі плями, тріщини, здуття; облицювання керамічними плитками масове випадання на площі облицювання;

- інженерно-технічне обладнання: система холодного водопостачання в неробочому стані; система каналізації і водостоків в неробочому стані; система опалення в неробочому стані; система електрообладнання в неробочому стані;

- інші елементи: сходи залізобетонні: окремі вибоїни і відколи у східцях, пошкодження поручнів.

Причинами виникнення пошкоджень першого поверху судовий експерт ОСОБА_1 вказала: надмірне зволоження стін підвалу та як слідство капілярне підтягування вологи; руйнування огороджувальних конструкцій (скління віконних прорізів), потрапляння волого повітря до приміщень; потрапляння води з приміщень другого поверху. Причиною виникнення пошкоджень приміщень підвального поверху, належних позивачу можуть бути наступні фактори: підтоплення підвалу грунтовими, поверхневими або експлуатаційними водами; пошкодження замощення; пошкодження гідроізоляції; пошкодження дренажної системи; потрапляння води з приміщень першого поверху. Також експерт вказала, що встановити термін перебування підвальних приміщень у стані затоплення не надається можливим, оскільки підвальні приміщення затоплені водою, а точно встановити термін (або період часу) виникнення пошкоджень підвальних приміщень не надається можливим.

Таким чином, приміщення позивача містить низку дефектів (порушення герметизації віконних коробок, прибори частково загублені або несправні, пошкодження віконних відливів, деформація віконних рам, часткова відсутність скління, руйнування покривного шару, пошкодження основи підлоги, дверні полотна осіли або мають нещільний притулок по периметру коробки, прибори частково втрачені або несправні, дверні коробки (колодки) перекошені, наличники пошкоджені тощо), які впливають на стан його приміщень.

Додатковою експертизою, яку проводив судовий експерт ОСОБА_2, встановлено, що вода, яка заповнила підвальний поверх виробничої будівлі по вул. Руській, 248-Л в м. Чернівці та інших приміщень, належних позивачеві, є наслідком пошкоджень конструктивних елементів: покрівлі, покриття і перекриття, стін, підлог, мереж (водонесучих та водопонижаючих), а причиною являється відсутність технічного обслуговування (експлуатації) власником нерухомого майна: виробничої будівлі по вул. Руській, 248-Л в м. Чернівці з усім комплексом обслуговуючих споруд (єдиного майнового комплексу).

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) шкоди та її розміру;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Однак позивач не довів, що саме протиправна поведінка відповідача призвела до збитків у вигляді пошкодження майна.

Більше того, у висновках судових експертів вказується, що пошкодження приміщення позивача відбулось внаслідок багатьох факторів, які не є протиправною поведінкою відповідача (капілярне підтягування вологи; руйнування огороджувальних конструкцій (скління віконних прорізів), потрапляння волого повітря до приміщень; потрапляння води з приміщень другого поверху, підтоплення підвалу грунтовими, поверхневими або експлуатаційними водами; пошкодження замощення; пошкодження гідроізоляції; пошкодження дренажної системи; потрапляння води з приміщень першого поверху), а всі фактори зводяться до одного відсутність технічного обслуговування (експлуатації) власником нерухомого майна: виробничої будівлі по вул. Руській, 248-Л в м. Чернівці з усім комплексом обслуговуючих споруд (єдиного майнового комплексу). Тобто, сторони обидві винні у занедбанні приміщення, а тому відсутні підстави покладати відповідальність за збитки позивача лише на відповідача.

Визнання позову відповідачем в усній формі не береться до уваги судом, оскільки суперечить закону та фактичним обставинам справи.

Судові витрати віднести на позивача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову малого приватного підприємства «Кордо» м. Чернівці до Державного підприємства особливого конструкторського бюро «Рута» м. Чернівці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області м. Чернівці, про стягнення 988560,00 грн. збитків відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_3