ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/5683/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

без виклику сторін

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 (повний текст складено 02.08.2018)

у справі № 910/5683/18 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТРАНСЛАЙН"

про стягнення 42 058,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТРАНСЛАЙН" про стягнення 42 058,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № від 28.07.2016 та наданням позивачу послуг з порушенням встановленого строку, а саме: за Етапами №1, №2, №5 та № 6, що стало підставою для нарахування останньому штрафних санкцій передбачених п. 7.2 договору у розмірі 42 058,28 грн., з яких: 35 325,49 грн. - пеня, 6 732,79 грн. - штраф.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що в ході реалізації договору від 28.07.2016 № позивач звернувся до відповідача з листом № 2836/27 від 03.05.2017 з проханням розглянути питання щодо перегляду (зменшення) вартості послуг за договором. Відповідач в свою чергу надав згоду на можливість зменшення ціни договору за умови продовження строку надання послуг та здійснення замовником попередньої оплати у розмірі 30 % від залишку вартості послуг за договорами або здійснення оплати на підставі актів надання послуг. За твердженням відповідача, в результаті перемовин, сторонами 30.06.2017 укладено додаткову угоду № 2, якою внесено зміни у календарний план виконання будівельних робіт, до 31.10.2017. В подальшому, у зв'язку з погіршенням погодних умов, які унеможливлювали належне виконання робіт, відповідач звернувся з листом від 01.10.2017 №04/10/01 до позивача з проханням укласти додаткову угоду для перенесення строків завершення ремонтних робіт до кінця 2017 року. З урахуванням зазначеного звернення, 31.10.2017 сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору, якою продовжено строк надання послуг до 31.12.2017. Оскільки, як зазначає відповідач, останнім надані послуги за договором у строки визначені угодою № 3, тобто до 31.12.2017, а тому строки надання послуг не порушено, а відтак відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що при укладенні додаткової угоди № 3 сторонами не було внесено зміни до календарного плану виконання будівельних робіт, а тому на думку позивача, строки визначені календарним планом у редакції додаткової угоди № 2 були порушені відповідачем, що надає право на нарахування штрафних санкцій, визначених п. 7.2. договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі №910/5683/18 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального (ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 612 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 230 ГК України) та процесуального (ст.ст. 79, 86, 236 ГПК України) права, невідповідністю висновків обставинам справи та неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Апелянт вважає, що відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення своїх зобов'язань та зазначає, що згідно з умовами п.1.2. Договору зміст і строки надання послуг визначаються саме Календарним планом (Додаток №1), що є невід'ємною частиною Договору, а тому, у даному разі застосуванню підлягають спеціально визначені Додатком №1 до Договору (Календарний план) конкретні терміни кожного з необхідних послідовних етапів надання послуг за Договором, у зв'язку з чим позивач має право вимагати сплату неустойки.

На думку апелянта, відповідач має нести відповідальність за порушення зобов'язання, з огляду на положення статті 611 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що останнім не порушено погоджені строки в частині надання послуг, згідно додаткової угоди № 3 до договору, а тому позивач неправомірно застосовує положення пункту 7.2 договору, так як момент виконання зобов'язання ще не настав.

Звертає увагу, що відповідач у зв'язку з погіршенням фінансово - економічного стану та з метою дотримання принципу належного зобов'язання неодноразово звертався до позивача з проханням провести часткову оплату послуг, що надаються за договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 13.09.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Ткаченку Б.О., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Зеленін В.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/5683/18, учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до акту прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 910/5683/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №910/5683/18 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 липня 2016 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі головного інженера філії УМГ "Харківтрансгаз" (надалі - замовник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТРАНСЛАЙН" (надалі - виконавець/відповідач) було укладено договір про закупівлю послуг № (наділ - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги з будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточні ремонти) (Капітальний ремонт і реставрація) (ремонт будівель і споруд на ЛЧ та ГРС УМГ Харківтрансгаз), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п. 1.2. договору склад та обсяги послуг, які підлягають закупівлі за даним договором визначаються: Договірною ціною та кошторисом (Додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору. Зміст і строки надання послуг визначається календарним планом (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору зміст, строки та вартість етапів надання послуг визначаються Технічним завданням (Додаток 1), Календарним планом (Додаток 2), що є невід'ємною частиною договору.

За умовами п. 2.1 договору виконавець повинен надати замовнику передбачені цим договором послуги, якість яких повинна відповідати вимогам нормативних документів:

- ДБН В.2.2-28:2010 "Будинки і споруди. Будинки адміністративного та побутового призначення"

- ДБН В.1.1-7-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва"

- ДБН А.3.1-5-2009 "Управління, організація і технологія. Організація будівельного виробництва"

- ДБН А.3.2-2-2009 (НПАОП 45.2.-7.02-12) "Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення".

Відповідно до п. 3.1 договору ціна цього договору становить 3 484 445,05 грн., у тому числі ПДВ - 580 740,84 грн.

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.3.3 договору).

У п. 4.2 договору сторони погодили, що оплата здійснюється поетапно по факту надання послуг протягом 180 календарних днів, з дати підписання сторонами Акту надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Строк надання послуг: з дати укладення договору до 31.10.2017 (п. 5.1. договору).

За умовами п. 5.2 договору місце надання послуг:

1) ГРС-3 Дніпродзержинськ Криворізького ЛВУ МГ - Українська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області;

2) ГРС Верхньодніпровськ Криворізького ЛВУ МГ - Новомиколаївська селища рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області;

3) ГРС-3 Кривий Ріг Криворізького ЛВУ МГ - Дзержинська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області;

4) ГРС-2 Кривий Ріг Криворізького ЛВУ МГ - Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області;

5) ГРС-1 Кривий Ріг Криворізького ЛВУ МГ - м. Кривий Ріг Дзержинський район;

6) ГРС-1А Кривий Ріг Криворізького ЛВУ МГ - м. Кривий Ріг Дзержинський район;

7) ГРС-6 Кривий Ріг Криворізького ЛВУ МГ Вільненська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області.

Послуги повинні надаватися у відповідності до узгодженого виконавцем і замовником Календарного плану (п. 5.5 договору).

Згідно з п. 7.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до п. 7.4. договору за порушення строків надання послуг або надання послуг в менших обсягах, ніж передбачено цим договором, відмові від надання послуг в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення надання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 10.1. договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 31.10.2017, цей договір набирає чинності з дати його укладення, та діє в частині надання послуг - до 31.12.2017, в частині розрахунків - до повного їх виконання сторонами своїх зобов'язань, з урахуванням ст.ст. 256, 257 ЦК України.

У відповідності до умов додаткової угоди №2 сторонами викладено додаток №1 до договору (Календарний план) у новій редакції, встановивши:

термін надання послуг по Етапу №1 - ГРС-3 м. Дніпродзержинськ до 10 червня 2017;

термін надання послуг по Етапу №2 - ГРС м. Верхньодніпровськ до 31 серпня 2017;

термін надання послуг по Етапу №3 - ГРС-1А м. Кривий Ріг до 10 липня 2017;

термін надання послуг по Етапу №4 - ГРС-б м. Кривий Ріг до 10 листопада 2016;

термін надання послуг по Етапу №5 - ГРС-2 м. Кривий Ріг до 10 грудня 2016;

термін надання послуг по Етапу №6 - ГРС-3 м. Кривий Ріг до 10 жовтня 2017;

термін надання послуг по Етапу №7 - ГРС-1 м. Кривий Ріг до 30 червня 2017.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.06.2017 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до договору (надалі - додаткова угода №2) відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.3 договору у наступній редакції: "Ціна цього договору становить 3 424 896,04 грн., у тому числі ПДВ - 570 816,01 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що враховуючи прийняті замовником послуги за актами приймання виконаних будівельних робіт, з додержанням строків відповідачем надано послугу лише за Етапом №3 тa Етапом №7. В той же час, як вказує позивач, порушення договірного зобов'язання з боку відповідача полягає у тому, що всупереч умовам договору, послуги за Етапами №1, №2, №5 та №6 були надані у повному обсязі, але з порушенням встановленого строку, а саме:

за Етапом №1 "ГРС-3 м. Дніпродзержинськ" (строк до 10.06.2017), послуги надані 02.11.2017 на суму 51 611,00 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за листопад 2017;

за Етапом №2 "ГРС м. Верхньодніпровськ" (строк до 31.08.2017), послуги надані 02.11.2017 на суму 37 994,12 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за листопад 2017;

за Етапом №5 "ГРС-2 м. Кривий Ріг" (строк до 10.12.2016 p.), послуги надані 20.10.2017, 02.11.2017, 17.11.2017, 12.12.2017 на суму 413 004,24 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за жовтень, листопад 2017 та грудень 2017.

за Етапом №6 "ГРС-3 м. Кривий Ріг" (строк до 10.10.2017), послуги надані 17.11.2017 на суму 6 577,54 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за листопад 2017.

За доводами позивача, станом на 10.04.2018 загальна вартість робіт за договором, з яких відповідачем допущено прострочення виконання, складає суму в розмірі 509 269,89 грн. А відтак, у зв'язку з порушенням договірних зобов'язань з боку відповідача щодо вчасності надання послуг, позивач вважає, що має право на пред'явлення вимог про стягнення пені у розмірі 35 325,49 грн. та штрафу у розмірі 6 732,79 грн., з посиланням на п.7.2. договору.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 12.02.2018 на адресу відповідача направлялась претензія за №186/18 з вимогою сплатити суму штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору, яка залишена без реагування з боку відповідача.

Відповідачем надано письмові заперечення на позов, відповідно до яких останнім заперечуються доводи позивача про прострочення строків надання послуг з посиланням на додаткову угоду № 3 до договору, якою сторонами погоджено строк надання послуг до 31.12.2017.

Отже, спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконанням на думку позивача відповідачем договірних зобов'язань щодо вчасності надання послуг.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що сторонами продовжено строк надання послуг до 31.12.2017, а матеріалами справи підтверджується надання відповідачем послуг за Етапами №№1-7 у строк до 31.12.2017, а відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами фактично укладений договір будівельного підряду (послуги щодо будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточні ремонти) (Капітальний ремонт і реставрація) (ремонт будівель і споруд). А тому, саме наведений договір та відповідні положення статей параграфів 1 та 3 глави 61 підрозділу І розділу III ЦК України визначають права та обов'язки сторін зі здійснення передбачених ним підрядних робіт та їх оплати.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення; ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника за виконану ним роботу.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

У відповідності з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із умов п. 6.3.1 договору, виконавець зобов'язаний надати послуги у строки, встановлені цим договором.

Як встановлено судом, строки та місце надання послуг визначено у п. 5.1. договору, в терміни передбачені Календарним планом (Додаток 1 у редакції додаткової угоди № 2).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 846 ЦК України та умов Календарного плану (Додаток 1 у редакції згідно з Додатковою угодою №2) відповідач, як вказує позивач, повинен був поетапно виконати роботи у строки:

термін надання послуг по Етапу №1 - ГРС-3 м. Дніпродзержинськ до 10 червня 2017;

термін надання послуг по Етапу №2 - ГРС м. Верхньодніпровськ до 31 серпня 2017;

термін надання послуг по Етапу №3 - ГРС-1А м. Кривий Ріг до 10 липня 2017;

термін надання послуг по Етапу №4 - ГРС-б м. Кривий Ріг до 10 листопада 2016;

термін надання послуг по Етапу №5 - ГРС-2 м. Кривий Ріг до 10 грудня 2016;

термін надання послуг по Етапу №6 - ГРС-3 м. Кривий Ріг до 10 жовтня 2017;

термін надання послуг по Етапу №7 - ГРС-1 м. Кривий Ріг до 30 червня 2017.

За твердженням позивача, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем вчасно надано послуги за Етапом №3 тa Етапом №7.

Також матеріалами справи підтверджується факт надання послуг у наступні строки, а саме:

за Етапом №1 "ГРС-3 м. Дніпродзержинськ", послуги надані 02.11.2017 на суму 51 611,00 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за листопад 2017;

за Етапом №2 "ГРС м. Верхньодніпровськ", послуги надані 02.11.2017 на суму 37 994,12 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за листопад 2017;

за Етапом №5 "ГРС-2 м. Кривий Ріг", послуги надані 20.10.2017, 02.11.2017, 17.11.2017, 12.12.2017 на суму 413 004,24 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за жовтень, листопад 2017 та грудень 2017;

за Етапом №6 "ГРС-3 м. Кривий Ріг", послуги надані 17.11.2017 на суму 6 577,54 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. №КБ-2в, довідкою ф. КБ-3) за листопад 2017.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, Додатковою угодою № 3 від 31.10.2017 сторони виклали п. 5.1. та п. 10.1. договору в новій редакції, а саме:

- п. 5.1. "Строк надання послуг з дати його укладення до 31.12.2017".

- п. 10.10 "Строк дії договору набирає чинності з дати його укладення, та діє в частині надання послуг по 31.12.2017. В частині розрахунків - до повного виконання".

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Статтею 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність, виходячи з вказаних засад, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що доводи позивача, що угодою № 3 не внесено змін до календарного плану, що в свою чергу надає йому право на нарахування штрафних санкцій, визначених п, 7.2. договору, не відповідають дійсним обставинам справи та умовам договору.

Зокрема, у п. 7.2. договору визначено, що за порушення строків робіт або виконання робіт в менших обсягах, ніж передбачено цим договором (крім випадків, передбачених цим договором), відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовникові пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Отже, даний пункт договору надає право замовнику нараховувати штрафні санкції, у разі порушення виконавцем строків, визначених договором, і не містить прив'язок до календарного плану, тощо. А оскільки строк надання послуг сторонами продовжено до 31.12.2017, це свідчить про недоведеність позивачем порушення строків надання послуг, визначених договором, з боку виконавця.

Крім того, з пояснень відповідача вбачається, що пунктом 2 резолютивної частини Протоколу засідання виробничої наради, який підписаний всіма сторонами Договору, було ухвалено внести зміни в календарний план виконання будівельних робіт в межах терміну існуючого договору, тобто до 31.10.2017. Проте, позивач Додатковою угодою № 3 скоригував п. 5.1. Договору і тим самим імперативно визначив, що строк надання послуг до 31.12,2017, однак помилково залишив календарний план в попередній редакції, що суперечить домовленості сторін, яка була викладена в п. 2 резолютивної частини Протоколу засідання виробничої наради, а саме, що виконання будівельних робіт проводиться в межах терміну існуючого договору.

В свою чергу п. 5.1. Розділу V. "Надання послуг" Договору встановлює, що строк надання послуг: з дати укладення Договору до 31.12.2017 (в редакції Додаткової угоди № 3).

У зв'язку із цим, умову п. 5.1. Розділу V. "Надання послуг": "строк надання послуг: з дати укладення Договору до 31,12.2017" (в редакції Додаткової угоди № 3) слід розуміти як домовленість Сторін щодо визначення строків виконання зобов'язань, що відповідає змісту ст. 6 ЦК України.

Доводи апелянта про те, що відповідач має нести відповідальність за порушення зобов'язання, з огляду на положення статті 611 ЦК України є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеними обставинами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в позові.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі №910/5683/18.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/5683/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі №910/5683/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5683/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 28.12.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко