номер провадження справи 27/154/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 Справа № 908/2205/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., секретаря судового засідання Шолохової С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Командитного товариство ОСОБА_1 і компанія Мелітопольського елеватору (72312 Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 53, )

до відповідача: Державного підприємства Дослідне господарство Відродження Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (72331 Запорізька область, Мелітопольський район, селище Відродження, вул. Горького, 34, )

про стягнення 2 000 000 грн. 00 коп.

за участю

представника позивача: ОСОБА_2, дов. б/н від 12.11.2018 р.

представника відповідача: ОСОБА_3 НОМЕР_1 видан 13.03.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

25.10.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Командитного товариство ОСОБА_1 і компанія Мелітопольського елеватору про стягнення з Державного підприємства Дослідне господарство Відродження Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України 2 000 000 грн. 00 коп. основного боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 р., справу № 908/2205/18 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 26.10.2018 р. справу № 908/2205/18 прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/154/18 та призначено судове засідання на 20.11.2018 р.

Справа № 908/2205/18 розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. оголошувалася перерва у підготовчому засіданні на 18.12.2018 р.

У судовому засіданні 18.12.2018 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представникам позивача та відповідача, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві, надав до відділу автоматизованого документообігу суду, обробки та контролю виконання документів (канцелярія) клопотання, відповідно до якого просить суд у звязку з визнанням позову відповідачем ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження по справі № 908/2205/18.

Заява позивача прийнята судом.

Відповідач позовні вимоги визнав, про що свідчить письмовий відзив, надісланий до відділу автоматизованого документообігу суду, обробки та контролю виконання документів (канцелярія) 22.11.2018 р., зазначив, що 2 000 000 грн. 00 коп. відповідач отримав шляхом перерахування грошових коштів на його рахунок, але поставку соняшника не здійснив через відсутність врожаю.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

15.08.2018 р. між Командитним товариством ОСОБА_1 і компанія Мелітопольського елеватору (покупець) та Державним підприємством Дослідне господарство Відродження Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (продавець) укладено договір поставки № 15/08.

Відповідно до п. 1.1 договору продавец зобов'язується передати у власність покупця, а покупець оплатити на момент укладення цього договору і прийняти наступний товар:

Найменування товару: урожай соняшнику 2018 року

Кількість (орієнтовно): 200 тонн за нетто (або заліковою вагою)

за ціною: 10000 грн. за 1 тонну товару, з ПДВ

На суму: 2 000 000,00 грн.00 коп. (Два мільйони) гривень з ПДВ.

Термін поставки до 15.09.18 р

Згідно п. 1.2 договору загальна сума договору: 2 000 000 грн. 00 коп.

Документи на товар, які продавець повинен передати покупцю: накладна, податкова накладна, товарно-транспортна накладна, складська квитанція, і всі документи підтверджують походження товару та реєстраційні документи (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 1.5 договору термін дії цього договору до 15.10.2018 р.

Розділом 2 договору сторони узгодили умови розрахунків, поставки та приймання.

Розрахунки за продукцію покупець здійснює в готівковій або безготівковій формі.

Термін оплати товару: передоплата 3-х днів після укладення договору. Покупець не несе відповідальності за ненадання передоплати.

Поставка здійснюється на умовах передоплати продавцем покупцеві на Мелітопольський елеватор в м Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного (Фрунзе), 53 або Мелітопольський маслоекстракційний завод - м Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного (Фрунзе) 31. Перехід права власності на товар відбувається в момент отримання товару покупцем.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 2 000 000 грн. 00 коп. передплати, що підтверджується платіжними дорученнями № 12869 від 15.08.2018 р. та № 12887 від 16.08.2018 р.

Відповідач в порушення умов договору, не здійснив поставку соняшника.

16.10.2018 р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про відмову від договору та повернення грошових коштів в розмірі 2 000 000 грн. 00 коп.

Вимога отримана відповідачем 16.10.2018 р., про що директором підприємства відповідача ОСОБА_3І, зроблено напис на самій вимозі.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, згідно ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства, на підставі ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини другої статті 692 ЦК України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою для виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 218 ГК України встановлено, що Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

В матеріалах справи міститься акт звірки розрахунків за період 15.08.2018 р.-30.11.2018 р., який узгоджений та підписаний обома сторонами на суму 2 000 000 грн. 00 коп.

Відповідач свої зобовязання за договором в частині своєчасної поставки не виконав, суму боргу визнав, в результаті чого суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими. Позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі Горнсбі поти Греції зазначено: …Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобовязалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном.

За наведених обставин, судовий збір в розмірі 30 000 грн. 00 коп., в порядку ст. 129 ГПК України, підлягає стягненню з відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 123, 129, 233, 185 ч. 3, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Командитного товариство ОСОБА_1 і компанія Мелітопольського елеватору, Запорізька область, м. Мелітополь до Державного підприємства Дослідне господарство Відродження Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України, Запорізька область, Мелітопольський район, селище Відродження задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Відродження Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (72331 Запорізька область, Мелітопольський район, селище Відродження, вул. Горького, 34, ) на користь Командитного товариство ОСОБА_1 і компанія Мелітопольського елеватору (72312 Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 53, ) 2 000 000 (два мільйони) грн. 00 коп. основного боргу, 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 28.12.2018 р.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.