ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2585/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф

при секретарі судового засідання Себовій О.О

За участю представників сторін:

Від позивача:не зявився;

Від відповідача:не зявився;

розглянувши справу №916/2585/18 за позовом Дочірнього підприємства фірми Екотехніка-М до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т про стягнення 72 163,47грн.

ВСТАНОВИВ:

19.11.2018 року позивач Дочірнє підприємство фірма Екотехніка-М звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №2790/18) до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т про стягнення 72 163,47грн.

При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки з відстроченням платежу №114/17 від 13.03.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2018р. було відкрито провадження по справі №916/2585/18. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "20" грудня 2018 р. о 10:20 год.

06.12.2018 року через канцелярію господарського суду Одеської області за вх.ГСОО№25257/18 надійшло клопотання від Дочірнього підприємства фірми Екотехніка-М про розгляд справи без участі представника Позивача.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи надані представником позивача, суд встановив наступне.

13.03.2017р. між Дочірнім підприємством фірми Екотехніка-М (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т (покупець) було укладено договір поставки з відстроченням платежу №114/17, відповідно до умов п.1.1. постачальник зобовязується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності з умовами цього договору. Товаром за цим договором є товари, вказані у погодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), що є невідємними частинами цього договору. У прейскуранті (специфікаціях) вказується перелік товарів, що постачаються, та ціни на них (п. 1.2. договору).

Відповідно до п.2.1. договору, поставка товару здійснюється за погодженими сторонами цінами, вказаним у прейскуранті (специфікації). При цьому, постачальник зобовязується не збільшувати ціни, вказані у прейскуранті (специфікації), протягом 30 днів з моменту їх погодження сторонами. Постачальник зобовязується визначати ціни у прейскуранті, які погоджені покупцем та постачальником, на рівних умовах, як для покупця, так і для інших роздрібних компаній.

Згідно п.3.1. договору, поставка товару здійснюється на умовах DDP-склад покупця (Інкотермс-2010) однією або декількома партіями у відповідності до специфікацій або накладних, які складаються на кожну партію товару. За погодженням сторонами отримувачем товару може бути третя особа.

За умовами п.4.1. договору, оплату кожної окремої партії товару (визначеної у накладній) за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту її отримання/реалізації.

Відповідно до п.5.2 договору кожна із сторін в разі порушення умов даного договору сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної ставки НБУ,а також компенсує прямі та непрямі збитки.

Позивач вказує, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 57977,04грн., що підтверджується видатковими накладними та карточкою рахунком копії яких містяться в матеріалах справи.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки з відстроченням платежу №114/17 від 13.03.2017р. щодо належної оплати вартості отриманого товару, Дочірнє підприємство фірми Екотехніка-М звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч.1 ст.173 господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у томі числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 13.03.2017р. між Дочірнім підприємством фірми Екотехніка-М та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т було укладено договір поставки з відстроченням платежу №114/17, відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності з умовами цього договору. Товаром за цим договором є товари, вказані у погодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), що є невідємними частинами цього договору. У прейскуранті (специфікаціях) вказується перелік товарів, що постачаються, та ціни на них (п.п.1.1., 1.2. договору).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар а той не сплатив на загальну суму 57 977,04грн., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними які містяться в матеріалах справи.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1, ст. 692 Цивільного Кодексу України)

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В той же час, відповідач за отриманий товар не розрахувався в звязку з чим сума заборгованості за поставлений за договором поставки з відстроченням платежу №114/17 від 13.03.2017р. склала 57977,04грн.,яка підлягає стягненню у повному обсязі.

Як випливає із змісту Цивільного кодексу України, відповідальність за несвоєчасне виконання грошових - зобов'язань настає лише у випадках, передбачених законом або встановлено договором.

Згідно п. 5.2. Договору кожна із сторін за кожен день несвоєчасної виконаних своїх обов'язків, випливає із даного Договору, оплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день, прострочення платежу, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6.ст.231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, в межах строку позовної давності, та відповідно до розрахунку ціни позову, сума пені становить по Договору -11 992, 09 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку позовних вимог становить по Договору -1 145 грн 61 коп.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. У цьому випадку 3%річних з простроченої суми, відповідно до розрахунку позовних вимог, становить до договору -1048 грн 73 коп.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Наведенні позивачем докази у встановленому законом порядку Відповідачем не спростовані.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства фірми Екотехніка-М є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.20,73,74,76,86,130,165,231,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Дочірнього підприємства фірми Екотехніка-М (03680,м. Київ, пр.-т Академіка Палладіна 44, корпус 8, Код ) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т (65072, м. Одеса, вул.. Святослава Ріхтера, буд. 2, ) про стягнення 72 163,47грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т (65072, м. Одеса, вул.. Святослава Ріхтера, буд. 2, ) на користь Дочірнього підприємства фірми Екотехніка-М (03680,м. Київ, пр.-т Академіка Палладіна 44, корпус 8, Код ) на поточний рахунок р/р 3929 в філії ПАТ «Укрексімбанк», м.Рівне , код банку 322313 основний борг в розмірі 57977,04 грн., 3% річних в розмірі 1048,73грн., пеню в розмірі 11 992,09грн., інфляційних в розмірі-1 145,61грн. та судовий збір у розмірі - 1762,00грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 26 грудня 2018 р.

Суддя С.Ф. Гут