ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

28 грудня 2018 року Справа № 915/1000/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (),

юридична адреса: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12,

до відповідача: державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, 54017, м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120 (),

про: стягнення 11322202,55 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 22.02.2018 року;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2641 від 03.08.2018 року;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №3667 від 03.12.2018 року

ВСТАНОВИВ

13.09.2018 року публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом № 122/61/8 від 20.08.2018 року до державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод про стягнення грошових коштів у сумі 11322202,55 грн., з яких:

- 4267690,24 грн. проценти за неправомірне користування кредитом,

- 426661,10 грн. 3% річних за прострочення сплати кредиту,

- 672872,19 грн. 3% річних за прострочення сплати процентів,

- 2053675,46 грн. інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту,

- 3901303,57 грн. інфляційні втрати за прострочення сплати процентів.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається в тому числі на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 202-04/07 від 23.03.2007 року.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 26.10.2018 року

Ухвалою суду від 26.10.2018 року підготовче засідання відкладено на 19.11.2018 року.

19.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2018 року.

17.12.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 28.12.2018 року.

28.12.2018 року до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду справи № 5017/1987/2012 за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промисловий банк в особі Обласного відділення в м. Одесі до товариства з обмеженою відповідальністю К.М.Б. про стягнення 6743287,67 грн. шляхом звернення стягнення на майно у заставі та в іпотеці.

Судом встановлено наступне.

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промисловий банк" в особі Обласного відділення в м. Одесі (далі - ПАТ "Промінвестбанк", Банк) звернулося до господарського суду Одеської області із позовом (з врахуванням заяви про уточнення позову від 01.08.2012 року та заяви про зміну предмету позову від 19.03.2018 року) до товариства з обмеженою відповідальністю К.М.Б. (далі - ТОВ К.М.Б., Товариство) про стягнення з відповідача 7866172,24 грн. заборгованості за кредитним договором №13-65-06/212 від 08.05.2008 року (далі - кредитний договір від 08.05.2008 року), з яких: 5000000 грн. - заборгованість за кредитом; 613356,16 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 01.07.2010 року по 19.04.2011 року за процентною ставкою 18% річних; 2252816,08 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 21.01.2011 року по 05.06.2012 року за процентною ставкою 36% річних.

Позовна заява обґрунтовується тим, що Товариство неналежно виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 08.05.2008 в частині повного і своєчасного погашення кредиту та сплати процентів.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.06.2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 року, позов Банку задоволено частково, стягнуто з ТОВ К.М.Б. на користь Банку заборгованість за кредитом у розмірі 5000000 грн., заборгованість за процентами згідно процентної ставки 18% річних у розмірі 549246,59 грн., заборгованість за процентами згідно процентної ставки 36% річних у розмірі 30821,92 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення та постанова мотивовані положеннями ст.ст. 261, 509, 530, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, положеннями постанови Правління Національного банку України №172 від 01.06.2011 "Про затвердження порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву" та статей 73, 74, 86, 269 ГПК України, з урахуванням яких суди дійшли висновку про часткову обґрунтованість вимог Банку з огляду на те, що у листі від 01.02.2011 №05-01-05/83 позивачем пред'явлено вимогу до відповідача в строк до 14.02.2011 погасити наявну заборгованість за кредитом та процентами та достроково повернути кредит, строк повернення якого станом на 01.02.2011 ще не настав. Отже, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності, а оскільки позивачем змінено строк повернення кредиту за договором (до 14.02.2011 року), то після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, як наслідок, після 14.02.2011 року позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором від 08.05.2008 року.

ПАТ "Промінвестбанк", не погоджуючись частково з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, подало касаційну скаргу, в якій просить зазначені судові рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 64109,57 грн. процентів за користування кредитом, нарахованих за процентною ставкою 18% річних, та в розмірі 2221994,16 грн. процентів за користування кредитом, нарахованих за процентною ставкою 36% річних, і ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Верховний Суд ухвалою від 04.12.2018 року передав справу № 5017/1987/2012 на розгляд ОСОБА_4 Верховного суду, оскільки зазначена справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Так, дослідивши матеріали справи № 5017/1987/2012 та зміст оскаржуваних судових рішень, зважаючи на предмет і підстави позову, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, Верховний Суд зазначив, що питання застосування статей 599, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України у їх взаємозв'язку в аспекті визначення ефективного способу захисту прав кредитора у разі припинення зобов'язань позичальника сплачувати проценти за кредитом після настання строку його погашення становить виключну правову проблему, вирішення якої у цьому випадку є необхідним для забезпечення розвитку права, розумної передбачуваності судових рішень та, відповідно, формування єдиної правозастосовної практики.

При цьому, заслуговує на увагу обґрунтування скаржником наявності значного суспільного інтересу справи №5017/1987/2012 в аспекті забезпечення правильного тлумачення підстав припинення кредитного договору та моменту втрати кредитором права на нарахування процентів за неправомірне користування кредитом, зокрема, з посиланням на те, що поширення судової практики щодо втрати банками-кредиторами права нарахування будь-яких процентів за користування кредитом після настання строку погашення кредиту, прикладом якої є постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №564/2199/15-ц, сприяє розповсюдженню випадків вчинення несумлінними позичальниками дій, спрямованих на порушення строків погашення кредитів з метою подальшого безкоштовного використання кредитних коштів.

Крім того, правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №564/2199/15-ц та постановах ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 і від 04.07.2018 по справі №310/11534/13-ц, є передусім наслідком тлумачення норм матеріального права у правовідносинах споживчого кредитування громадян, умови якого в силу специфіки правового режиму кредитування істотно відрізняються від кредитування суб'єктів господарювання.

Таким чином, зважаючи на правові позиції, викладені ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 і від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17, постає фундаментальне питання: чи юридичний факт пред'явлення Банком до позичальника вимоги про дострокове погашення кредиту та її подальше невиконання позичальником у визначений термін припиняє на майбутнє всі без винятку зобов'язальні правовідносини сторін за кредитним договором, зокрема, чи у такому разі позбавляється Банк права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі пунктів 1.4, 3.3, 3.5, 6.7 кредитного договору від 08.05.2008 у зв'язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов'язання, та чи охоплюються ці проценти диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України.

Тобто чи стосується безпосередньо процентів за неправомірне користування кредитом викладений у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 правовий висновок про втрату кредитодавцем права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, тобто чи йдеться у цій правовій позиції про всі без винятку проценти, оскільки зі змісту зазначеної постанови вбачається, що предметом позову у справі №444/9519/12 є стягнення процентів за правомірне користування кредитом, щомісячно нарахованих кредитором за ставкою 25,08% річних, порядок виплати яких врегульовано частиною 1 статті 1048 ЦК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, в тому числі, у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду.

Враховуючи, що висновок ОСОБА_4 Верховного Суду у справі № 5017/1987/2012 із зазначених вище питань має значення для правильного вирішення даного спору, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до розгляду ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду справи № 5017/1987/2012 за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промисловий банк в особі Обласного відділення в м. Одесі до товариства з обмеженою відповідальністю К.М.Б. про стягнення 6743287,67 грн. шляхом звернення стягнення на майно у заставі та в іпотеці, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Керуючись п.7 ч.1 ст.228, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача від 28.12.2018 року про зупинення провадження у справі - задовольнити.

2. Провадження у справі № 915/1000/18 зупинити до розгляду ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду справи № 5017/1987/2012 за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промисловий банк в особі Обласного відділення в м. Одесі до товариства з обмеженою відповідальністю К.М.Б. про стягнення 6743287,67 грн. шляхом звернення стягнення на майно у заставі та в іпотеці.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А.П. Алексєєв