РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018Справа № 910/12934/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Бородині В.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного підприємства Фірма «Вір'єм»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF"

про стягнення 3 722 313, 14 грн.

Представники:

від позивача: Дубина Н.В., Сєріков І.С.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Фірма "Вір'єм" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" (далі-відповідач) про стягнення частини заборгованості з орендної плати у розмірі 1 405 231, 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди від 18.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 позовну заяву Приватного підприємства "Фірма "Вір'єм" залишено без руху. Встановлено Приватному підприємству "Фірма "Вір'єм" строк протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду докази направлення на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСІДА - ІVF" копій документів, які додано до позовної заяви б/н від 26.09.2018; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також документи, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини, а саме: акт приймання-передавання приміщення за договором оренди нежитлового приміщення від 18.04.2014; докази виставлення (надсилання, вручення) відповідачу рахунків відповідно до підпункту 5.4.4. п. 5.4. договору оренди нежитлового приміщення від 18.04.2014 (у разі їх наявності).

12.10.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного підприємства "Фірма "Вір'єм" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.11.2018.

02.11.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивач не має статусу платника ПДВ, не може нараховувати ПДВ та відповідно у позивача відсутній обов'язок зі сплати сум ПДВ до державного бюджету, проте позивач і надалі продовжує виставляти рахунки та акти наданих послуг зазначаючи суму до сплати та ПДВ, у зв'язку з чим відповідач просить суд частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" та користь Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» 514 257, 95 грн.

13.11.2018 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду подав заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 3 722 313, 14 грн.

Також, 13.11.2018 Приватне підприємство Фірма «Вір'єм» подало заяву про забезпечення позову, в якый просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" у розмірі позовних вимог.

У судовому засіданні 15.11.2018 розглянувши подану позивачем заяву про уточнення розміру позовних вимог, суд розцінив подану заяву про уточнення розміру позовних вимог, як заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно визнав заяву такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв'язку з чим прийняв її до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 3 722 313, 14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у задоволенні заяви Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.

21.11.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає, що відповідач не погоджував з позивачем свої дії в частині сплати орендної плати з вирахуванням ПДВ, що суперечить нормам чинного законодавства та умовам укладеного сторонами договору.

21.11.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв'язку з необхідністю підготувати відзив на заяву про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог та проведення контр розрахунку, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 22.11.2018 розглянувши подане відповідачем клопотання, суд відмовив у його задоволенні, оскільки як вбачається з матеріалів справи представник відповідача був присутній у судовому засіданні 15.11.2018 та не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/12934/18 призначено на 06.12.2018.

06.12.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, зокрема зазначає про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати за весь строк оренди, за виключенням 20 % ПДВ (згідно умов договору оренди сума 20 % ПДВ за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року становить 708 821, 57 грн.).

Також, 06.12.2018 представник відповідача подав клопотання, в якому просить суд залучити до матеріалів справи копію зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" до Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» про стягнення перерахованої орендної плати у розмірі 952 958, 21 грн., в додатках до якого додано копію зустрічної позовної заяви.

У судовому засіданні 06.12.2018 представник відповідача повідомив про подання відзиву на позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог та надсилання на адресу суду та відповідача зустрічної позовної заяви,у зв'язку з чим просив суд відкласти розгляд даної справи.

Враховуючи, що у судовому засіданні 15.11.2018 судом було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд вважає за доцільне прийняти до розгляду поданий відповідачем відзив на позовну заяву з урахуванням збільшення позовних вимог.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з направленням на адресу суду зустрічної позовної заяви, суд відзначив, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено такої підстави для відкладення розгляду справи як направлення на адресу суду зустрічної позовної заяви, у зв'язку з чим суд відмовив у задоволенні заявленого клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що у поданому до суду 06.12.2018 клопотанні представник відповідача просить суд залучити до матеріалів справи копію зустрічної позовної заяви, оригінал якої надіслано на адресу суду 05.12.2018.

Представником відповідача у судовому засіданні 06.12.2018 подано заяву про відвід судді, обґрунтовану відмовою у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю фактично отримати зустрічну позовну заяву та долучені до неї документи, які підтверджують доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" щодо необґрунтованості позовних вимог, у зв'язку з чим представник відповідача просить відвести суддю Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/12934/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи №910/12934/17 визнано необґрунтованою. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи №910/12934/17 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

07.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" до Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» про стягнення перерахованої орендної плати у розмірі 952 958, 21 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 (суддя Морозов С.М.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" про відвід судді Щербакова С.О. від розгляду справи № 910/12934/18 відмовлено.

10.12.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" повторно надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 викликано у судове засідання призначене на 13.12.2018 Приватне підприємство Фірма «Вір'єм» та Товариство з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF".

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (ч. 6 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з метою дотримання строків розгляду справи, належного повідомлення сторін про розгляд справи та призначення судового засідання у даній справі, судом здійснено повідомлення сторін телефонограмою, з якої вбачається, що телефонограма про призначення судового засідання на 13.12.2018 прийнята уповноваженими представниками сторін 11.12.2018.

12.12.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

Також, 12.12.2018 представник позивача подав відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" зустрічну позовну заяву до Приватного підприємства Фірма «Вір'єм» про стягнення 952 958, 21 грн. у справі № 910/12934/18.

У даному судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень з відтиском штемпеля поштового відділення - 11.12.2018 та телефонограмою від 11.12.2018, з якої вбачається, що телефонограма про призначення судового засідання на 13.12.2018 прийнята представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF".

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.12.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.04.2014 між Приватним підприємством Фірма «Вір'єм» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" (далі - орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 289, умовами якого передбачено, що орендодавецъ передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення площею 410,4 кв. м., яке розташоване на 1 (першому) поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13, літ. А; План Приміщения наведено у Додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, орендодавець надає орендареві право користування приміщенням з метою розміщення медичного закладу орендаря. Використання приміщення в інших цілях допускається виключно за умови попередньої письмової згоди орендодавця.

Строк оренди приміщення за цим договором становить 10 (десять) років та починає свій перебіг з дати початку оренди (п. 3.1. договору).

Згідно п.п. 4.1., 4.2. договору, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар прийняти приміщення за актом приймання передавання приміщення не пізніше 01.05.2014 року включно. Право користування приміщенням виникає в орендаря з дати підписання стронами акту приймання передавання приміщення.

Підпунктом 5.1.1. пункту 5.1 договору передбачено, що за користування орендованим майном орендар сплачує орендодавеці щомісячно орендну плату у гривнях у розмірі, еквівалентному 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США (в тому числі ПДВ 20%), згідно середньозваженого курсу продажу долара США на міжбанківському ринку по даним Національного банку Українп (www.bank.gov.ua). Під середньозваженим курсом продажу долара США на міжбанківському ринку маються на увазі статистичні дані НБУ на день, що передує дню формування відповідного рахунку на оплату. На день підписання договору ця сума складає 135 025 (Сто тридцять п'ять тисяч двадцять п'ять) гривень 20 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 22 504 (Двадцять дві тисячі п'ятсот чотири) гривні 20 копійок (1 долар США - 11, 2521 грн).

За умовами п. 5.4.4. договору, орендодавець надає орендарю рахунки на оплату орендної плати (за наступний місяць) та плати за послуги з отримання приміщення не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного поточного місяця строку оренди.

Орендар зобов'язаний сплатити орендну плату за наступний місяць оренди авансовим платежем в строк до 25 числа поточного місяця оренди відповідно до пред'явленого орендодавцем рахунку (п. 5.4.5. договору).

У відповідності до п. 5.4.6. договору, по закінченню поточного місяця сторони складають акт наданих послуг, який підписується уповноваженними представниками сторін. Акт наданих послуг орендар скріплює його підписом та печаткою та не пізніше 10 (десятого) числа наступного за звітним місяцем повертає орендодавцеві.

Згідно п.5.4.7. договору, нарахування орендної плати за приміщення та інших платежів, належних до сплати за цим договором, здійснюється по день фактичного повернення приміщення з оренди за актом повернення приміщення.

Підпунктом 7.1.2. пункту 7.1. договору передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцю платежі, визначені цим договором.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, тобто з 18.05.2014 року. Строк дії цього Договору починає свій перебіг з 18.05.2014 року та закінчується 18.05.2024 року (п. п. 13.2., 13.3. договору).

30.04.2014 між Приватним підприємством Фірма «Вір'єм» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" (далі - орендар) укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін та доповнень до договору оренди нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 289, відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни у Договір та викласти окремі пункти договору в новій редакції, а саме викладено п.1.1.1. Договору в наступній редакції: « 1.1.1.«Орендоване майно/Приміщення» - нежитлове приміщення, що передається в користування згідно умов Договору, площею 410,4 кв. м., яке розташоване на 1 (першому) поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13, літ. А; та нежитлове приміщення № 52А, що передається в користування згідно умов Договору, площею 48,0 кв. м, за адресоо: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13, літ. А.

Викладено п 2.1. Договору в наступній редакції: «Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, площею 410,4 кв. м., яке розташоване на 1 (першому) поверсі та в підвалі будівлі за адресою: м. Kиїв, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13, літ. А; та нежкитлове приміщення № 52A, що передається в користування згідно умов Договору, площею 48,0 кв. м, яке розташоване за адресоо: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, бул. № 13, літ. А. План Приміщень наведено у Додатку 1 до цього Договору».

30.04.2014 сторонами складено та підписано акт приймання-передавання приміщення до договору оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, площею 410,4 кв.м., яке розташоване на 1 (першому) поверсі та в підвалі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13, літ. А; та нежитлове приміщення № 52А, що передається в користування згідно умов договору, площею 48,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13 А. Надане приміщення знаходится у задовільному стані, відповідає всім санітарним, протипожежним та технічним вимогам. Орендар не має претензій відносно стану приміщення.

Крім того, 26.12.2014 між Приватним підприємством Фірма «Вір'єм» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" (далі - орендар) укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін та доповнень до договору договір оренди нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 289, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни у договір, а саме: викладено п 5.1.1. в настпній редакції: « 5.1.1. За користування орендованним майном Орендар сплачує Орендодавцеві щомісячно орендну плату у гривнях у розмірі, еквівалентному 14 500 (Чотирнадцять тісяч п'ятсот) доларів США (в тому числі ПДВ 20%), згідно середньозваженого курсу продажу долара США на міжбанківському ринку по даним Національного банку Українп (www.bank.gov.ua). Під середньозваженим курсом продажу долара США на міжбанківському ринку маються на увазі статистичні дані НБУ на день, що передує дню формування відповідного рахунку на оплату. На день підписання Договору ця сума складає 217 054 (двісті сімнадцять тисяч п'ятдесят чотири) гривні 40 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 36 175 (Тридцять шість тисяч сто сімдесят п'ять) гривень 73 копійки (1 долар США - 14, 969269 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору оренди від 18.04.2014, були надані послуги з оренди нежитлового приміщення, а відповідачем прийняті надані послуги за період з вересня 2015 року по вересень 2018 року, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 09 від 30.09.2015 на суму 309 887, 45 грн., № ОУ-010 від 31.10.2015 на суму 325 045, 40 грн., № ОУ-011 від 30.11.2015 на суму 318 025, 36 грн., № ОУ-013 від 30.01.2016 на суму 345 971, 36 грн., № ОУ-014 від 29.02.2016 на суму 342 808, 42 грн., №ОУ-015 від 31.03.2016 на суму 388 862, 16 грн., № ОУ-016 від 30.04.2016 на суму 384 502, 81 грн., № ОУ-017 від 31.05.2016 на суму 371 890, 78 грн., № ОУ-018 від 30.06.2016 на суму 364 293, 53 грн., № ОУ/019 від 09.09.2016 на суму 360 870, 81 грн., № ОУ/020 від 19.09.2016 на суму 359 571, 30 грн., № ОУ/021 від 30.09.2016 на суму 360 330, 93 грн., № ОУ/022 від 08.11.2016 на суму 386 785, 85 грн., № ОУ/023 від 30.11.2016 на суму 373 966, 46 грн., № 12/016 від 31.12.2016 на суму 371 640, 79 грн., № 01/О17 від 31.01.2017 на суму 381 457, 53 грн., № 02/О17 від 28.02.2017 на суму 395 148, 62 грн., № 03/О17 від 31.03.2017 на суму 393 894, 10 грн., № 04/017 від 30.04.2017 на суму 389 971, 24 грн., № 05/017 від 31.05.2017 на суму 389 531, 03 грн., № 06/017 від 30.06.2017 на суму 383 877, 52 грн., № 07/О17 від 31.07.2017 на суму 376 930, 57 грн., № 08/О17 від 31.08.2017 на суму 376 545, 22 грн., № 09/О17 від 29.09.2017 на суму 372 587, 81 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи) та виставленими на оплату рахунками-фактури № СО - 01/0915 від 12.08.2015 року, № СО - 02/0915 від 12.08.2015 року, № СО - 03/0915 від 12.08.2015 року, № СО - 04/0915 від 12.08.2015 року, № СО - 05/0915 від 12.08.2015 року, № СО - 01/1015 від 09.09.2015 року, № СО - 02/1015 від 09.09.2015 року, № СО - 03/1015 від 09.09.2015 року, № СО - 04/1015 від 09.09.2015 року, № СО - 05/1015 від 09.09.2015 року, № СО - 01/1115 від 15.09.2015 року, № СО - 02/1115 від 15.09.2015 року, № СО - 03/1115 від 15.09.2015 року, № СО - 04/1115 від 15.09.2015 року, № СО - 05/1115 від 15.09.2015 року, № СО - 1015/N від 14.11.2015 року, № СО - CO/N від 14.11.2015 року, № СО - 0915 CO/N від 14.11.2015 року, № СО - 0915/N від 14.11.2015 року, № О - 01/01/2016 від 14.12.2015 року, № О - 02/02/2016 від 14.01.2015 року, № О - 03/03/2016 N від 26.02.2015 року, № Z - 2015-16/01 від 13.03.2015 року, № O - 04/04/2016 від 02.03.2016 року, № O - 05/05/2016 від 15.04.2016 року, № O - 05/05/2016 від 23.05.2016 року, № O - 07/16 від 22.06.2016 року, № O - 15/07/2016 від 15.07.2016 року, № O - 14/08/2016 від 14.08.2016 року, № OБ - 14/08/2016 від 14.08.2016 року, № O - 14/08/2016 від 14.08.2016 року, № OБ - 14/08/2016 від 14.08.2016 року, № СО - 15/08/2016 від 15.08.2016 року, № АЕ_8 від 18.08.2016 року, № O - 13/09/2016 від 13.09.2016 року, № O - 15/10/2016 від 15.10.2016 року, № O - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № СO - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № ОШП - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № ОБ - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № O - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № ОБ - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № O - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № ОШП - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № СO - 15/11/2016 від 15.11.2016 року, № O - 15/12 від 29.12.2016 року, № O - 02/17 від 16.01.2017 року, № O - 03/17 від 15.02.2017 року, № O - 04/17 від 15.03.2017 року, № OШП - 04/17 від 18.04.2017 року, № OБ - 04/17 від 18.04.2017 року, № O - 05/17 від 18.04.2017 року, № СO - 05/17 від 18.04.2017 року, № OБ - 04/17 від 18.04.2017 року, № OШП - 04/17 від 18.04.2017 року, № O - 05/17 від 18.04.2017 року, № OБ - 05/17 від 16.05.2017 року, № OШП - 05/17 від 16.05.2017 року, № O - 06/17 від 16.05.2017 року, № OШП - 05/17 від 16.05.2017 року, № СO - 06/17 від 16.04.2017 року, № O - 06/17 від 23.05.2017 року, № OБ - 06/17 від 15.06.2017 року, № OШП - 06/17 від 16.06.2017 року, № OБ - 06/17 від 15.06.2017 року, № OШП - 06/17 від 16.06.2017 року, № O - 07/17 від 15.06.2017 року, № OБ - 07/17 від 17.07.2017 року, № OШП - 07/17 від 17.07.2017 року, № OБ - 07/17 від 17.07.2017 року, № OШП - 07/17 від 17.07.2017 року, № СO - 08/17 від 15.07.2017 року, № O - 08/17 від 15.07.2017 року, № O - 09/17 від 15.08.2017 року, № O - 10/17 від 15.09.2017 року, № O - 11/17 від 18.10.2017 року, № O - 12/17 від 20.11.2017 року, № O - 01/18 від 21.12.2017 року, № O - 02/18 від 15.01.2018 року, № O - 02/18 від 15.01.2018 року, № СO - 02/18 від 17.01.2018 року, № O - 03/18 від 15.02.2018 року, № O - 03/18 від 15.02.2018 року, № СO - 03/18 від 15.02.2018 року, № OБ - 01/18 від 15.02.2018 року. № OШП - 01/18 від 15.02.2018 року, № O - 04/18 від 15.03.2018 року, № O - 05/18 від 15.04.2018 року, № O - 06/18 від 15.05.2018 року, № O - 06/18 від 15.05.2018 року, № OБ - 02/18 від 10.05.2018 року, № OШП - 06/18 від 10.05.2018 року, № O - 07/18 від 11.07.2018 року, № O - 08/18 від 15.07.2018 року, № O - 09/18 від 15.08.2018 року.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за надані послуги з оренди нежитлового приміщення розрахувався частково, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, зокрема в порушення умов договору не підписав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10/017 від 31.10.2017 на суму 378 154, 82 грн., № 11/017 від 30.11.2017 на суму 386 202, 56 грн., № 12/017 від 31.12.2017 на суму 384 075, 32 грн., № 01/018 від 31.01.2018 на суму 395 378, 61 грн., № 02/018 від 28.02.2018 на суму 412 462, 81 грн., № 03/018 від 31.03.2018 на суму 387 142, 46 грн., № 04/018 від 30.04.2018 на суму 375 780, 36 грн., № 05/018 від 31.05.2018 на суму 376 802, 08 грн., № 06/018 від 30.06.2018 на суму 379 483, 02 грн., № 07/018 від 31.07.2018 на суму 378 801, 05 грн., № 08/018 від 31.08.2018 на суму 380 306, 65 грн., № 09/018 від 30.09.2018 на суму 396 494, 50 грн., у зв'язку з чим, як зазначає позивач за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 3 722 313, 14 грн. зі сплати орендної плати за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово направлялись на електронну пошту відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань листи з проханням погасити заборгованість по орендній платі за спірний період.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем утворилась заборгованість по сплаті орендної плати яка станом на 20.09.2018 становить 3 722 313, 14 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору оренди від 18.04.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як зазначено судом вище, що на виконання умов договору оренди від 18.04.2014, з урахуванням додаткової угоди №1 від 30.04.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, площею 410,4 кв.м., яке розташоване на 1 (першому) поверсі та в підвалі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13, літ. А; та нежитлове приміщення № 52А, що передається в користування згідно умов договору, площею 48,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. № 13 А. Надане приміщення знаходится у задовільному стані, відповідає всім санітарним, протипожежним та технічним вимогам. Орендар не має претензій відносно стану приміщення, що підтверджується актом приймання-передавання приміщення від 30.04.2014, який складений та підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Судом встановлено, що позивачем були надані послуги з оренди нежитлового приміщення, а відповідачем прийняті надані послуги за період з вересня 2015 року по вересень 2018 року, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 09 від 30.09.2015 на суму 309 887, 45 грн., № ОУ-010 від 31.10.2015 на суму 325 045, 40 грн., № ОУ-011 від 30.11.2015 на суму 318 025, 36 грн., № ОУ-013 від 30.01.2016 на суму 345 971, 36 грн., № ОУ-014 від 29.02.2016 на суму 342 808, 42 грн., №ОУ-015 від 31.03.2016 на суму 388 862, 16 грн., № ОУ-016 від 30.04.2016 на суму 384 502, 81 грн., № ОУ-017 від 31.05.2016 на суму 371 890, 78 грн., № ОУ-018 від 30.06.2016 на суму 364 293, 53 грн., № ОУ/019 від 09.09.2016 на суму 360 870, 81 грн., № ОУ/020 від 19.09.2016 на суму 359 571, 30 грн., № ОУ/021 від 30.09.2016 на суму 360 330, 93 грн., № ОУ/022 від 08.11.2016 на суму 386 785, 85 грн., № ОУ/023 від 30.11.2016 на суму 373 966, 46 грн., № 12/016 від 31.12.2016 на суму 371 640, 79 грн., № 01/О17 від 31.01.2017 на суму 381 457, 53 грн., № 02/О17 від 28.02.2017 на суму 395 148, 62 грн., № 03/О17 від 31.03.2017 на суму 393 894, 10 грн., № 04/017 від 30.04.2017 на суму 389 971, 24 грн., № 05/017 від 31.05.2017 на суму 389 531, 03 грн., № 06/017 від 30.06.2017 на суму 383 877, 52 грн., № 07/О17 від 31.07.2017 на суму 376 930, 57 грн., № 08/О17 від 31.08.2017 на суму 376 545, 22 грн., № 09/О17 від 29.09.2017 на суму 372 587, 81 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи).

Проте, відповідач за надані послуги з оренди нежитлового приміщення розрахувався частково, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, зокрема в порушення умов договору не підписав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10/017 від 31.10.2017 на суму 378 154, 82 грн., № 11/017 від 30.11.2017 на суму 386 202, 56 грн., № 12/017 від 31.12.2017 на суму 384 075, 32 грн., № 01/018 від 31.01.2018 на суму 395 378, 61 грн., № 02/018 від 28.02.2018 на суму 412 462, 81 грн., № 03/018 від 31.03.2018 на суму 387 142, 46 грн., № 04/018 від 30.04.2018 на суму 375 780, 36 грн., № 05/018 від 31.05.2018 на суму 376 802, 08 грн., № 06/018 від 30.06.2018 на суму 379 483, 02 грн., № 07/018 від 31.07.2018 на суму 378 801, 05 грн., № 08/018 від 31.08.2018 на суму 380 306, 65 грн., № 09/018 від 30.09.2018 на суму 396 494, 50 грн., у зв'язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 3 722 313, 14 грн. зі сплати орендної плати за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем починаючи з 01.01.2015 не проводилась реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, відповідач зазначає, що позивач 01.10.2017 не має статусу платника ПДВ, не може нараховувати ПДВ та відповідно у позивача відсутній обов'язок зі сплати сум ПДВ до державного бюджету, проте позивач і надалі продовжує виставляти рахунки та акти наданих послуг зазначаючи суму до сплати та ПДВ, у зв'язку з чим відповідачем здійснювалася сплата орендної плати за вирахуванням ПДВ.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст. 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Суд зазначає, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ПП «Фірма «Вір'єм» (податковий номер 24587317) було предметом розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 826/14874/17.

Приватне підприємство «Фірма «Вір'єм» зверталося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Головного управління ДФС у місті Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2017 року № .

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2018 у справі № 826/14874/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 адміністративний позов Приватного підприємства «Фірма «Вір'єм» задоволено повністю Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у місті Києві. Присуджено з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Фірма «Вір'єм» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 920, 24 грн за рахунок бюджетних асигнувань.

Зокрема, судом у справі № 826/14874/17 встановлено, що податкові накладні за 2015, 2016 роки подані позивачем у межах 15-денного терміну, встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних в день їх подання.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Проте, судом у справі № 826/14874/17 не встановлено протиправних дій або бездіяльності позивача щодо порушення останнім граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 Податкового кодексу України.

В той же час, суд зазначає, що реєстрація позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, відповідно до даних з Реєстру платників податку розміщеного на сайті Державної фіскальної служби вбачається, що Приватним підприємством «Фірма «Вір'єм» (індивідуальний податковий номер - 57) з власної ініціативи анульовано реєстрацію платника ПДВ з 30.09.2017, причина анулювання - є платником єдиного податку за ставкою без ПДВ.

Суд зазначає, що платник єдиного податку може самостійно перейти на сплату єдиного податку, встановленого для інших груп платників єдиного податку, шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного кварталу.

У платника єдиного податку третьої групи, який є платником ПДВ, анулюється реєстрація ПДВ, у разі обрання ним першої або другої групи чи ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка включає ПДВ до складу єдиного податку.

Анулювання реєстрації платника ПДВ проводиться шляхом виключення з реєстру платників ПДВ у разі якщо, будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати ПДВ.

Для анулювання реєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу за місцем перебування на обліку заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ за формою № 3-ПДВ.

Рішення про анулювання реєстрації за заявою платника ПДВ приймається контролюючим органом протягом 10 календарних днів.

Якщо на підставі заяви суб'єкта господарювання - платника ПДВ, контролюючим органом прийнято рішення про те, що особа з певного звітного періоду переходить на спрощену систему оподаткування, що не передбачає сплату ПДВ, то після внесення відповідного запису до реєстру платників єдиного податку проводиться виключення такого суб'єкта з Реєстру платників ПДВ на підставі поданої ним заяви про анулювання реєстрації останнім днем звітного періоду, що передує переходу на обрані ним умови сплати єдиного податку.

Зазначена норма передбачена 298.1.5 ст. 298 Податкового кодексу України; п. 5.3 та п. 5.4 розд. V «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість" затвердженого наказом МФУ від 14.11.2014 № 1130.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до п. 5, ч. 293.8 ст. 293 Податкового кодексу України, у разі анулювання реєстрації платника податку на додану вартість у порядку, встановленому розділом V цього Кодексу, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату єдиного податку за ставкою у розмірі 5 відсотків (для платників єдиного податку третьої групи) або відмовитися від застосування спрощеної системи оподаткування шляхом подання заяви щодо зміни ставки єдиного податку чи відмови від застосування спрощеної системи оподаткування не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу, в якому здійснено анулювання реєстрації платником податку на додану вартість.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлені правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Таким чином, на дату прийняття рішення у даній справі позивач є платником єдиного податку, про що контролюючим органом внесено відповідні відомості до реєстру платників податку.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що 26.12.2014 між Приватним підприємством Фірма «Вір'єм» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" (орендар) укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін та доповнень до договору договір оренди нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 289, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни у договір, а саме: викладено п 5.1.1. в наступній редакції: «5.1.1. За користування орендованним майном Орендар сплачує Орендодавцеві щомісячно орендну плату у гривнях у розмірі, еквівалентному 14 500 (Чотирнадцять тісяч п'ятсот) доларів США (в тому числі ПДВ 20%), згідно середньозваженого курсу продажу долара США на міжбанківському ринку по даним Національного банку Українп (www.bank.gov.ua). Під середньозваженим курсом продажу долара США на міжбанківському ринку маються на увазі статистичні дані НБУ на день, що передує дню формування відповідного рахунку на оплату. На день підписання Договору ця сума складає 217 054 (двісті сімнадцять тисяч п'ятдесят чотири) гривні 40 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 36 175 (Тридцять шість тисяч сто сімдесят п'ять) гривень 73 копійки (1 долар США - 14, 969269 грн).

Відповідно до п. 13.10. договору оренди, зміни до договору вносяться шляхом підписання додаткових угод, які є невід'ємною частиною договору та нотаріально посвідчуються.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу, частиною 1-2 статті 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, законодавство чітко визначає порядок внесення змін до договору, та передбачає, що таке внесення має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов.

Разом з тим, суд зазначає, що сторонами не вносилися відповідні зміни до договору шляхом укладення додаткової угоди до договору в частині розміру щомісячної орендної плати без ПДВ, при цьому у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази звернення відповідача до позивача з пропозицією внести зміни до договору, як і відсутні докази відмови позивча від внесення таких змін.

При цьому, суд не приймає до уваги долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву листи, оскільки відповідачем на надано доказів їх направлення позивачу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що відповідачем в порушенням умов укладеного договору та приписів ст. 525 Цивільного кодексу було в односторонньому порядку змінено умови укладеного договору в частині сплати орендної плати за вирахування ПДВ, що не допускається.

За умовами п. 5.4.4. договору, орендодавець надає орендарю рахунки на оплату орендної плати (за наступний місяць) та плати за послуги з отримання приміщення не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного поточного місяця строку оренди.

Орендар зобов'язаний сплатити оредну плату за наступний місяць оренди авансовим платежем в строк до 25 числа поточного місяця оренд відповідно до пред'явленого орендодавцем рахунку (п. 5.4.5. договору).

У відповідності до п. 5.4.6. договору, по закінчення поточного місяця сторонм складають акт наданих послуг, який підписується уповноваженними представниками сторін. Акт наданих послуг орендар скріплює його підписом та печаткою та не пізніше 10 (десятого) числа наступного за звітним місяцем повертає орендодавцеві.

Згідно п. 5.4.7. договору, нарахування орендної плати за приміщення та інших платежів, належних до сплати за цим договором, здійснюється по день фактичного повернення приміщення з оренди за актом повернення приміщення.

Суд зазначає, що факт отримання відповідачем рахунків на оплату та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву, при цьому у матеріалах справи відсутні докази направлення на адерсу позивача звернень щодо незгоди з виставленими рахунками на оплату.

Отже, непідписання відповідачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) у вказаний вище термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов'язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими відповідачем без зауважень.

При цьому, суд зазначає, що умови договору не містять застережень щодо можливості відліку строку оплати з дня підписання акта здачі - прийняття робіт (наданих послуг), тому час підписання сторонами відповідного акту ніяк не впливає на момент виникнення прострочення за грошовим зобов'язанням відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.10.2017 у справі № 922/33/16.

Крім того, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази зарахування позивачем сплачених відповідачем коштів з орендної плати в рахунок погашення нарахованих штрафних санкцій, у зв'язку з чим суд визнає безпідставними такі твердження відповідача.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на договір суборенди від 03.11.2014, оскільки останній відсутній у матеріалах справи та не є предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, суд відзначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження як здійснених відповідачем ремонтних робіт у приміщенні, так і докази того, що загальна вартість капітальних вкладень відповідача в орендоване приміщення складає понад 17 000 000, 00 грн.

При цьому, суд зазначає, що у даній справі позивачем заявлено до стягнення лише суму основного боргу, що вбачається з прохальної частини позовної заяви, а також розрахунку існуючої заборгованості відповідача доданого до заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог, розділ «Недоплата орендної плати, грн.».

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання зі сплати орендної плати.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору оренди від 18.04.2014, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 722 313, 14 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства Фірма "Вір'єм" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ICIDA-IVF" (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 65, ідентифікаційний код - 21642567) на користь Приватного підприємства Фірма "Вір'єм" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької, буд. 8, кв. 32, ідентифікаційний код - 24587317) 3 722 313 (три мільйони сімсот двадцять дві тисячі триста тринадцять) грн. 14 коп. - заборгованості та 55 834 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 69 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 26.12.2018

Суддя Щербаков С.О.