ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/1161/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Тищенко А.І.

Дідиченко М.А.

без повідомлення учасників справи,

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2018р., м. Київ (повний текст складено 13.09.2018р.) у справі №910/1161/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

до Національного банку України

про стягнення 27872,01 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.04.2018р.) стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 4057,30 грн - квартира 23, у сумі 4547,51 грн - квартира 35, інфляційних втрат у сумі 1461,95 грн та 3% річних у сумі 2030,83 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем зобов'язань з оплати Позивачу спожитих житлово-комунальних послуг по квартирі №23 за період з 01.02.2015р. по 01.12.2018р., по квартирі №35 за період з 01.02.2015р. по 01.12.2017р.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що Позивачем не доведено, що Відповідач є власником квартир №23, 35 у будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182, або споживачем житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте такого договору між Позивачем та Відповідачем укладено не було.

Відповідач зазначає, Позивачем не доведено, що останній надав послуги у будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182, у зазначений період, оскільки вказаний будинок було передано на баланс ОСББ «Харківське Шосе 182» та Позивачем не вказано як саме визначалася вартість наданих житлово-комунальних послуг.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Відповідно до витягу №8 з протоколу засідання правління ПАТ "ХК "Київміськбуд" від 26.09.2013р. №38 Позивача визначено обслуговуючою організацією житлового будинку на перетині вул. Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі міста Києва (вул. Харківське шосе, 182).

2.2. 03.12.2014р. ПАТ «ХК «Київміськбуд» передав згідно з договором №Г-2245 про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013р. та додатку №1 до нього від 22.08.2013р., додаткового договору №Г-2277 від 15.10.2013р. до договору про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013р. та додатку №1 до нього, а Відповідач прийняв квартири за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182 (будівельна адреса: житловий будинок на перетині Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі м. Києва), зокрема: квартиру №23 загальною площею 72,40 кв. м., квартиру №35 загальною площею 69,80 кв. м., що підтверджується актом №3 від 03.12.2014р.

2.3. 27.12.2014р. Позивачу передано на обслуговування та експлуатацію житловий будинок на перетині вул. Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі міста Києва (вул. Харківське шосе, 182), що підтверджується актом приймання-передачі від 27.12.2014р.

2.4. 29.07.2016р. на виконання вимог Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та постанови Кабінету Міністрів України №1521 від 11.10.2002р. "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", будинок на перетині вул. Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі міста Києва (вул. Харківське шосе, 182) передано на баланс ОСББ "Харківське Шосе 182", що підтверджується актом приймання-передачі від 29.07.2016р.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.2018р. у справі №910/1161/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що Позивачем всупереч вимог чинного законодавства на підтвердження своїх позовних вимог не надано доказів, що Відповідач є власником квартир №23 та №35 або споживачем житлово-комунальних послуг, а саме: Позивачем не надано жодного договору на надання житлово-комунальних послуг укладеного між ним та Відповідачем.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач є обслуговуючою організацією житлового будинку по вул. Харківське шосе, 182 в місті Києві та з 27.12.2014р. по 29.07.2016р. останній надавав житлово-комунальні послуги у вказаному будинку.

На думку Позивача, є неможливим застосування до правовідносин у даній справі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV, оскільки останній втратив чинність на підставі Закону №2189-VIII.

Позивач звертає увагу на те, що споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Позивач стверджує, що квартири №23 та №35 не зареєстровані, проте передані Відповідачу згідно акту №3 від 03.12.2014р., тобто Відповідач є власником таких квартир та споживачем житлово-комунальних послуг.

Позивач зазначає, що незважаючи на відсутність чи наявність тарифу, даний факт не звільняє Позивача від обов'язку надання житлово-комунальних послуг споживачам. При цьому, тариф на послуги розраховується по окремо взятому будинку залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №869.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач проти апеляційної скарги заперечив, мотивуючи тим, що місцевий суд правомірно застосував до правововідносин у даній справі Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-IV, що діяв на момент їх вчинення (виникнення).

Відповідач стверджує, що Позивачем при обґрунтуванні позовних вимог не додано до позовної заяви договорів, які б підтверджували статус Позивача, як балансоутримувача чи управителя, а також договорів, які б підтверджували наявність взаємовідносин між Позивачем та Відповідачем, як споживачем послуг з утримання будинків і прибудинкових територій.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 01.10.2018р. Позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 15.08.2018р. у справі №910/1161/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційноїю скаргою Позивача та вирішено здійснити перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2018р. у справі №910/1161/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.2. Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.3. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

7.4. Згідно з ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

7.5. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" саме споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

7.6. Згідно з ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, відповідно до витягу №8 з протоколу засідання правління ПАТ "ХК "Київміськбуд" від 26.09.2013р. №38 Позивача визначено обслуговуючою організацією житлового будинку на перетині вул. Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі міста Києва (вул. Харківське шосе, 182) та з 27.12.2014р. останньому передано на обслуговування та експлуатацію вказаний житловий будинок.

8.3. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що останній надавав Відповідачу як споживачу житлово-комунальні послуги за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 182 у квартирі №23 у період з 01.02.2015р. по 01.12.2018р. та у квартирі №35 у період з 01.02.2015р. по 01.02.2017р. Водночас, як вбачається з розрахунку Позивача, останній вказав період надання послуг - лютий 2015р.-липень 2016р.

8.4. Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що Позивачем всупереч вимог чинного законодавства на підтвердження своїх позовних вимог не надано доказів, що Відповідач є власником квартир №23 та №35 або споживачем житлово-комунальних послуг, а саме: Позивачем не надано жодного договору на надання житлово-комунальних послуг укладеного між ним та Відповідачем.

8.5. Апеляційний суд з вказаним висновком місцевого суду не погоджується з огляду на наступне. Згідно з ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. З наведеної норми вбачається, що споживачем житлово-комунальної послуги може бути не тільки власник майна, а будь-яка особа, яка таку послугу споживає.

Судом встановлено, що 03.12.2014р. ПАТ «ХК «Київміськбуд» передав згідно з договором №Г-2245 про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013р. та додатку №1 до нього від 22.08.2013р., додаткового договору №Г-2277 від 15.10.2013р. до договору про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013р. та додатку №1 до нього, а Відповідач прийняв квартири за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182 (будівельна адреса: житловий будинок на перетині Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі м. Києва), зокрема: квартиру №23 загальною площею 72,40 кв.м., квартиру №35 загальною площею 69,80 кв.м., що підтверджується актом №3 від 03.12.2014р.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг у квартирах №23 та №35 за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

8.6. Судом встановлено, що 29.07.2016р. на виконання вимог Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та постанови Кабінету Міністрів України №1521 від 11.10.2002р. "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", будинок на перетині вул. Вірменської та Харківського шосе у Дарницькому районі міста Києва (вул. Харківське шосе, 182) передано на баланс ОСББ "Харківське Шосе 182", що підтверджується актом приймання-передачі від 29.07.2016р. Отже, з 29.07.2016р. балансоутримувачем будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182, є ОСББ "Харківське Шосе 182".

Водночас, судом встановлено, що Позивач у своїх вимогах невірно зазначив період надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідно до розрахунку Позивача суд здійснює розгляд вимог Позивача за період з лютого 2015р. по липень 2016р., тобто за період, коли Позивач був визначений балансоутримувачем будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182.

8.7. Апеляційний суд відхиляє аргументи Відповідача, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте такого договору між Позивачем та Відповідачем укладено не було.

Апеляційний суд зазначає, що споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13 та постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. у справі №401/710/15-ц.

8.8. Апеляційний суд відхиляє аргументи Позивача, що є неможливим застосування до правовідносин у даній справі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV, бо останній втратив чинність на підставі Закону №2189-VIII, оскільки вказаний Закон діяв під час споживання комунальних послуг за заявлений Позивачем період.

8.9. На підтвердження надання Відповідачу житлово-комунальних послуг у квартирах №23 та №35 будинку №182 по Харківському шосе у період з лютого 2015р. по липень 2016р. Позивач подав суду 1) договір №107-О на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012р., укладений між Позивачем та ТОВ "Спутнік-Крим"; 2) додаткову угоду від 01.07.2015р. до договору №107-О на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012р., укладену між Позивачем та ТОВ "Спутнік-Крим"; 3) акти приймання-передачі послуг за договором №107-О, підписані між Позивачем та ТОВ "Спутнік-Крим"; 4) договір №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012р., укладений між Позивачем та ТОВ "Фірма "Володар-Роз"; 4) акти надання послуг та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором №2/1848-К-12, підписані між Позивачем та ТОВ "Фірма "Володар-Роз".

Як вбачається з вказаних доказів, Позивачем надавалися послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182 у заявлений Позивачем період.

Проте Позивачем не надано доказів розміру та вартості наданих послуг у квартирах №23 та №35. У розрахунку Позивача вказані відомості також відсутні.

8.10. Позивач зазначає, що незважаючи на відсутність чи наявність тарифу, даний факт не звільняє Позивача від обов'язку надання житлово-комунальних послуг споживачам. При цьому, тариф на послуги розраховується по окремо взятому будинку залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №869.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Позивачем також не було подано до місцевого суду докази застосованих тарифів до наданих послуг.

При цьому, Позивачем до апеляційної скарги долучено копії наказів Позивача про нарахування плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, по нових будинках, зокрема, будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182.

Проте, апеляційний суд не приймає вказані докази, оскільки Позивачем в порушення ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтовано неможливість їх подання до місцевого суду.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, вимоги Позивача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 4057,30 грн - квартира 23, у сумі 4547,51 грн - квартира 35, інфляційних втрат у сумі 1461,95 грн, 3% річних у сумі 2030,83 грн, оскільки Позивачем не доведено обсягів та вартості спожитих Відповідачем житлово-комунальних послуг та необгрунтовано розмір заборгованості за надані послуги.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2018р у справі №910/1161/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2018р у справі №910/1161/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22.12.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді А.І. Тищенко

М.А. Дідиченко