ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.12.2018р.                      Справа № 905/708/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор’євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область №2185/43/24//01-2018 від 14.12.18р.

про розстрочку виконання судового рішення у справі №905/708/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м.Дніпро

до відповідача: Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 31939,35грн.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.07.18р. у справі №905/708/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м.Дніпро до Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 22121,82грн.; інфляційні нарахування у розмірі 6871,40грн.; 3% річних у розмірі 1456,56грн. та судовий збір у сумі 1679,82грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.18р. у справі №905/708/18 рішення господарського суду Донецької області від 31.08.18р. у справі №905/708/18 залишено без змін.

14.12.18р. господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання вказаного рішення.

17.12.18р. до суду надійшла заява Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область №2185/43//24/01-2018 від 14.12.18р. про розстрочку виконання судового рішення у справі №905/708/18.

Ухвалою суду від 18.12.18р. вказану заяву прийнято та призначено до розгляду в судовому засідання на 27.12.18р.

21.12.18р. на електронну адресу суду з накладанням електронного цифрового підпису від Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Дніпро надійшли письмові пояснення щодо заяви про розстрочення виконання рішення суду, згідно яких позивач просить суд відмовити у задоволенні вказаної заяви.

У судове засідання 27.12.18р. представники сторін не з’явилися; про місце, час та дату розгляду заяви сторони були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення, господарським судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

За приписом ч.ч.1, 2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною третьою статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно положень ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки як для стягувача при затримці виконання рішення, так і для боржника при виконанні рішення у встановлений строк.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ГПК України.

При цьому, необхідно враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все необхідно врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.18р. у справі №920/199/16.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається, що негайна сплата стягуваної за вказаним рішення суду заборгованості призведе до неможливості здійснення Управлінням поліції охорони в Донецькій області, покладених на нього державою завдань та функцій, позбавить можливості виконання завдань правового режиму воєнного стану, в тому числі проведення заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров’ю фізичних осіб і публічній безпеці, заходів щодо рятування людей, забезпечення їх безпеки, охорони майна.

Таким чином, заявник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 31.08.2018р. у справі №905/708/18 на 10 місяців до 10.10.19р.

Стягувач проти задоволення заяви заперечує, вважає, що боржником не доведено, що обставини, на які він посилається, обґрунтовуючи необхідність надання розстрочки виконання рішення, мають особливий характер та впливають на можливість виконання ним рішення суду. Також, стягувач зазначає, що боржником до заяви не додано жодних належних доказів неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст.129 Конституції України та статтей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд зазначає, що належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів та ін.), достовірність яких підтверджена належними засобами.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, заявником не надано належних та допустимих доказів перебування Управління поліції охорони в Донецькій області у скрутному фінансовому становищі.

Водночас, введення воєнного стану не надає переваги певній стороні при вирішенні судом в даному випадку питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду.

У судовому засіданні судом також не встановлено наявності інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення суду.

При цьому, надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов'язання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, п.40).

Таким чином, оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які можуть бути підставою для надання розстрочки по виконанню рішення суду, суд не вбачає підстав для надання відповідачу розстрочки виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область №2185/43/24/01-2018 від 14.12.18р. про розстрочку виконання судового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76, 77, 86, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область №2185/43/24/01-2018 від 14.12.18р. про розстрочку виконання судового рішення у справі №905/708/18.

Ухвала набрала законної сили - 27.12.18р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України) шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя М.О. Лейба