ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4078/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за первісним позовом Державного підприємства "Торецьквугілля" (85220, м. Торецьк, вул. Дружби, 19, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС"(53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, )

про зобов'язання повернути електродвигун ВАО-4-800/560 у відремонтованому стані

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС" (53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, )

до Державного підприємства "Торецьквугілля" (85220, м. Торецьк, вул. Дружби, 19, )

про стягнення заборгованості у розмірі 62 530,93 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 ордер серії ДП №1385/000028 від 02.07.2018р., посвідчення адвоката №1866 від 19.10.2010р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Торецьквугілля" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС", у якому просить зобов'язати відповідача повернути електродвигун ВАО-4-800/560 позивачу у відремонтованому стані.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору № 2-ТД на виконання послуг з ремонту гірничошахтного устаткування (складових частин) від 24.03.2015 р., в частині повернення майна у відремонтованому стані.

Ухвалою суду від 12.09.2018р. провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи призначено на 10.10.2018р.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. розгляд справи у даній справи відкладено на 01.11.2018р.

31.11.2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Індустріал-Сервіс" надійшла зустрічна позовна заява до Державного підприємства "Торецьквугілля" про стягненя заборгованості у розмірі 62530,93 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 48 960,76 грн., 3 % річних у розмірі 2 989,91 грн., інфляційні витрати у розмірі 10 580,26 грн. Зустрічні позовні вимоги позивач обґрунтовує. невиконанням умов договору №2-ТД від 24.03.2015р. в частині оплати за ремонт електродвигуна ЭКВ- 4У=140 квт 1500 об/мин.

Ухвалою суду від 01.11.2018р. відкладено підготовче засідання на 26.11.2018р.

31.10.2018р. надійшов відзив на позов первісного відповідача, в якому він проти позову заперечує, оскільки у звязку з невиконанням своїх зобовязань щодо оплати за виконані ремонтні роботи його обєднання використало своє право на при тримання обладнання. В подальшому, у звязку із закінченням дії договору його підприємство відмовилось від подальшого проведення ремонтних робіт. Також, відповідач просив позивача (лист №97 від 21.07.2017 (а.с.93)) вивезти обладнання з його території.

26.11.2018р. позивач за зустрічним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог № 117-с від 26.11.2018р., в якій просить стягнути заборгованість у сумі 62 530,93 грн. за договором №2-ТД від 24.03.2015р., та заборгованість у сумі 64 434,59 грн. за договором №20 від 08.10.2015р.

У прийнятті поданої заяви суд відмовляє з огляду на таке.

ОСОБА_2 ч.3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до положень пункту 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Як вбачається з поданої заяви №117-с від 26.11.2018р. про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом, позивач за зустрічним позовом просить здійснити стягнення за двома договорами, які мають різні предмети договору та строк дії договору. Таким чином, заявник змінив одночасно предмет і підстави позову.

За таких обставин, суд відмовляє в прийнятті заяви №117-с від 26.11.2018р. про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом.

Ухвалою суду від 26.11.2018р. відкладено підготовче засідання на 03.12.2018р.

Ухвалою суду від 03.12.2018р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 20.12.2018р.

Ухвалою суду від 03.12.2018р. судове засідання відкладено до 28.12.2018р.

18.12.2018р. від відповідача за зустрічним позовом надійшла відповідь на зустрічну позовну заяву за №1-14/3251 від 12.12.2018р. в якій він зазначає, що договір № 2-ТД на виконання послуг з ремонту гірничошахтного устаткування від 24.03.2015 року - це не договір підряду у розумінні Цивільного кодексу України. В договорі на виконання послуг містяться чіткі послідовні домовленості, щодо прийняття в ремонт, виконання послуг та повернення відремонтованого обладнання, які викладені в позовній заяві. Ніякого попередження про зупинення виконання зобов'язання не було і воно навіть, не передбачено укладеним договором. З його боку приймалися спроби досудового врегулювання спору в режимі телефонних дзвінків та направлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну та фактичну адресу ТОВ «Виробничого об'єднання «Індустріал-сервіс», яка була отримана представником відповідача, але відповіді на претензію не надано, тому питання повернення державного майна із чужого незаконного володіння досі є невирішеним. Також наголошує, що згідно з п. п. 3.4. 6.4.4. Договору та у випадках вчинення Виконавцем перешкод для забирання обладнання Замовника, Виконавець вважається таким що володіє майном Замовника незаконно. В такому випадку Замовник має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння у відповідності з нормами Цивільного кодексу України. Крім того, підтверджує наявність заборгованості за ремонт електродвигуна ЭКВ- 4У.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 28.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Дзержинськвугілля» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Індустріал-Сервіс» (Виконавець, відповідач) укладено Договір на виконання послуг з ремонту гірничошахтного устаткування (складових частин) № 2-ТД від 24.03.2015р.

В подальшому, сторонами укладено додаткову угоду №1 від 31.12.2015 про зміни юридичних адрес та реквізитів сторін.

Додатковою угодою №2 від 18.08.2016 замовник змінив назву свого підприємства з ДП «Дзержинськвугілля» на Державне підприємство "Торецьквугілля".

Додатковою угодою №3 від 11.10.2016 замовник змінив реквізити.

Відповідно до п.1.1. Договору «Виконавець приймає на себе обов'язки по виконанню у встановлений цим Договором строк послуг з капітального ремонту (33.12.1- ремонтування та технічне обслуговування машин загальної призначенності) згідно з вимогами стандарту СОУ-10.1.00174071.003:2008, а Замовник зобов'язаний прийняти та оплатити виконані послуги у передбачений цим Договором термін.

ОСОБА_2 з п.1.2. Договору «найменування, кількісні характеристики, ціна та вартість послуг і визначені у Додатку № 1 «Специфікація», який є складовою і невід'ємною частиною Договору. Кошторисна вартість послуг з ремонту визначена у Додатку № 2 «кошторисна калькуляція».»

Ремонт обладнання здійснюється на підприємстві Виконавця за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, проспект Трубників, 56. Транспортування обладнання на підприємство Виконавця здійснюється транспортом Виконавця, (п. 2.1.Договору)

Обладнання, яке піддягає ремонту, повинно бути передано Замовником та прийнято Виконавцем шляхом підписання Сторонами акту здавання у капітальний ремонт гірничошахтного устаткування (п. 2.2.Договору).

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що датою здавання обладнання у капітальний ремонт є дата підписання Сторонами акту здавання у капітальний ремонт гірничошахтного устаткування, а у разі підписання такого акту з відомістю некомплектності - дата повного укомплектування обладнання Замовником в межах строку відповідно до пункту 2.2.5. цього Договору.

Строк виконання послуг не може перевищувати 30 календарних днів з дати здавання обладнання у капітальний ремонт у відповідності до п. 2.4. Договору. (п.3.4.Договору).

Відповідно до п. 3.6.Договору Обладнання вважається переданим Замовнику з моменту підписання Сторонами акту приймання з капітального ремонту, отримання Замовником акту приймання з капітального ремонту та фактичної передачі обладнання Замовнику.

ОСОБА_2 п. 3.6.1. Договору Виконавець зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ Замовнику для забирання обладнання та не має права утримувати обладнання після підписання акту приймання з капітального ремонту та передачі одного примірника підписаного акту Замовнику.

Приймання обладнання з капітального ремонту здійснюється у відповідності з вимогами стандарту СОУ-10.1.00174071.003:2008 (п.3.6.2.Догвоору).

Пунктом 3.6.3. Договору передбачено, що транспортування обладнання здійснюється транспортом Замовника в день підписання Сторонами акту приймання з капітального ремонту.

Пунктом 5.1 .Договору визначено, що загальна вартість послуг за Договором складає 7 154 997,00 грн. у тому числі ПДВ 20%. Вона складається із сум, зазначених у Додатку № 1, який є складовою та невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.6 Договору, обладнання вважається переданим Замовнику з моменту підписання Сторонами акту приймання з капітального ремонту, отримання Замовником акту приймання з капітального ремонту та фактичної передачі обладнання Замовнику.

Також, пунктом 5.2. Договору визначено, що розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України за фактично надані послуги. Замовник здійснює оплату фактично виконаних послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця наступним чином: 20% від суми послуг не пізніше ніж через 10 календарних днів від дати фактичного підписання ОСОБА_2 приймання з капітального ремонту, 80% від суми остаточного розрахунку - протягом 90 календарних днів після підписання ОСОБА_2 приймання з капітального ремонту.

Відповідно до Специфікації загальна вартість капітального ремонту обладнання складає 1 192 499,51 грн.(а.с.36-37).

ОСОБА_2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

ОСОБА_2 Товарно-транспортної накладної №Р18/07 від 18.07.2016 року (а.с. 38) та акту приймання передачі обладнання в ремонт від 18.07.2016р. (а.с. 39) відповідач прийняв від позивача електродвигун ВАО-4-800/560 для ремонту.

Відповідно до п. 3.4. Договору: «Строк виконання послуг не може перевищувати 30 календарних днів від дати здавання обладнання у капітальний ремонт».

Відповідно до ст. 856 Цивільного кодексу України якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

За приписами ст. 595 Цивільного кодексу України кредитор, який притримує річ у себе, зобов'язаний негайно повідомити про це боржника.

Відповідач 28.07.2017р. направив Позивачу лист № 97 від 21.07.2017р. про притримання обладнання зокрема по спірному договору у звязку з несплатою останнім за виконані роботи, однак він залишилася без відповіді. Направлення листа підтверджується доказами направлення їх на адресу позивача (а.с.93).

Однак, лист № 97 від 21.07.2017р. не може вважатися доказами належного повідомлення про притримання результату роботи, оскільки він датується вже після настання строку виконання ремонту обладнання, не містить доказів того, що заборгованість є простроченою, в листі не зазначено, яке саме відремонтоване обладнання притримане відповідачем (за якою специфікацією і актом прийому-передачі обладнання в ремонт).

На теперішній час ДП «Торецьквугілля» не отримало з ремонту відремонтований електродвигун ВАО-4-800/560, всупереч вимог п. 3.4. Договору № 2-ТД від 24.03.2015 року, що стало причиною спору.

ОСОБА_2 з п. 6.4.4. Договору «У випадку безпідставного утримання «Виконавцем» відремонтованого та не відремонтованого обладнання протягом більш ніж 1 (одного) місяця після закінчення строку, передбаченого п. 3.4. цього договору, та у випадках вчинення «Виконавцем» перешкод для забирання обладнання «Замовника», «Виконавець» вважається таким що володіє майном «Замовника» незаконно. В такому випадку «Замовник» має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння у відповідності з нормами Цивільного кодексу України».

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позивач 15.11.2017р. направив відповідачу претензію вих. № 10/1440 від 14.11.2017р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка була отримана останнім 14.12.2017р., але відповіді на претензію не надано.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо зустрічного позову слід зазначити наступне.

ОСОБА_2 приймання передачі в капітальний ремонт від 25.04.2016р. (а.с 83) та ОСОБА_2 приймання передачі з капітального ремонту від 18.07.2016р. (а.с. 82) Виконавець відремонтував, а Замовник прийняв від Виконавця після проведення капітального ремонту згідно Договору № 2-ТД від 24.03.2015р. електродвигун ЭКВ- 4У Р=140 квт 1500 об/мин.

Відповідно до акту здавання-приймання робіт (послуг) № 2016-77-1 від 18.07.2016р. (а.с. 76) та кошторисної калькуляції від 06.07.2016р. (а.с. 78) вартість виконаних робіт складає 219 612,92 грн.

Тобто, Замовник зобов'язаний був здійснити оплату за виконані роботи протягом 10 календарних днів після підписання акту виконаних робіт 20 %, а саме до 29.07.2016 р. у сумі 43 922,58 грн. та до 17.10.2016 року включно у сумі 175 690,34 грн.

Замовник здійснив оплату за Договором на загальну суму 170 652,16 грн., що підтверджується виписками по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання" "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС" (а.с.79-81).

Відповідно сума боргу відповідача за зустрічним позовом за ремонт електродвигуна ЭКВ- 4У Р=140 квт 1500 об/мин складає 48 960,76 грн.

Доказів сплати даної заборгованості не надано, та її наявність підтверджується Державним підприємством "Торецьквугілля" у відповіді на зустрічну позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач за зустрічним позовом порушив умови договору і не розрахувався за поставлений товар. Станом на час розгляду справи заборгованість складає 48 960,76 грн.

ОСОБА_2 п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України,кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Відповідачем за зустрічним позовом не виконано обовязок, передбачений п. 5.2 Договору, а саме не здійснено своєчасно та повністю оплату за виконані та прийняті ним роботи від позивача за зустрічним позовом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач за зустрічним позовом заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2 989,91грн. за період 18.10.2016р. по 30.10.2018р., та вимогу про стягнення втрат від інфляції у сумі 10 580,26 грн. за період листопада 2016 року по жовтень 2018 року.

ОСОБА_2 системи «Законодавства» судом перевірено розрахунок наданий позивачем.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Розрахунок 3% річних та втрат від інфляції наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Господарський суд, перерахувавши розрахунок втрат від інфляції наданий позивачем, встановив, що втрати від інфляції за період листопада 2016 року по жовтень 2018 року складають 12 435,43грн.

Відповідно до ч.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Стягнення втрати від інфляції у розмірі 12 435,43грн. призведе до виходу суду за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає заявлена сума 10 580,26 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити таке.

03.12.2018 року позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи щодо витрат на професійну правничу допомогу на суму 5000,00 грн.(а.с.130-134).

У зв'язку з опискою у додатковій угоді № 2 від 17.10.2018 р. сторонами була укладена додаткова угода № 2/1 від 30.10.2018 р., також у зв'язку з виправленням описки у видатковому ордері (помилково зазначений невірний місяць додаткової угоди № 2 від 17.10.2018р.) відповідачем за первісним позовом надані копія прибуткового ордеру (повернення суми до каси) та новий прибутковий ордер.

ОСОБА_2 із ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну .

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду , за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката надані копія договору про надання правової(правничої) допомоги б/н, від 02.01.2018, копія додаткової угоди № 2/1 до договору про надання правової допомоги від 30.10.2018р., копія акту про надання правової допомоги № 1/02-18 від 27.11.2018р., копія видаткового ордеру № 27.11.2018р. на суму 5 000,00 грн., копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 2195 від 25.10.2010, ордер про надання правової допомоги серія ДП № 1385 від 02.07.2018р.

Враховуючи подані відповідачем за первісним позовом докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов'язаність цих витрат з розглядом справи; пропорційність до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, суд дійшов до висновку про задоволення витрат на оплату професійної правничої допомоги у повному обсязі, у розмірі 5 000,00 грн.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з'ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за первісним позовом покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС".

Судові витрати за зустрічним позовом відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Державне підприємство «Торецьквугілля».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС" (53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) повернути Державному підприємству "Торецьквугілля" (85220, м. Торецьк, вул. Дружби, 19, ) електродвигун ВАО-4- 800/560 у відремонтованому стані.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС"(53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) на користь Державного підприємства "Торецьквугілля" (85220, м. Торецьк, вул. Дружби, 19, ) судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Торецьквугілля" (85220, м. Торецьк, вул. Дружби, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ІНДУСТРІАЛ-СЕРВІС" (53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) суму заборгованості у розмірі 48 960,76 грн., 3 % річних в розмірі 2 989,91 грн., інфляційні втрати в розмірі 10 580,26 грн., судовий збір у розмірі 1762,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.01.2019

Суддя С.П.Панна