ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" грудня 2018 р. Справа № 924/368/18

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії під головуванням судді Гладія С. В., суддів Гладюка Ю.В., Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Шепетівське Райагропроменерго, с. Плесна, Шепетівського району, Хмельницької області

до виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, м. Шепетівка, Хмельницької області

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- ОСОБА_1, м. Шепетівка, Хмельницької області

- ОСОБА_2, м. Шепетівка, Хмельницької області

- ОСОБА_3, м. Шепетівка, Хмельницької області

- ОСОБА_4, м. Шепетівка, Хмельницької області

- ОСОБА_5, м. Шепетівка, Хмельницької області

про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 281 від 15.10.1998р. та № 277 від 21.12.2001р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_6 директор

ОСОБА_7 - за довіреністю №5 від 15.06.2018р.

від відповідача: ОСОБА_8 за довіреністю №01-13/4018 від 29.12.2017р.

від третьої особи 1: ОСОБА_1

від третьої особи 2: не зявився

від третьої особи 3: не зявився

від третьої особи 4: не зявився

від третьої особи 5: ОСОБА_9 за довіреністю №1892 від 30.10.2018р.

ОСОБА_10 - за довіреністю №1892 від 30.10.2018р.

Рішення приймається 18.12.2018р., оскільки в судовому засіданні 11.12.2018р. оголошувалась перерва.

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановив: товариство з обмеженою відповідальністю „Шепетівське райагропроменерго звернулось до суду з позовом до виконавчого комітету Шепетівської міської ради в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №281 від 15.10.1998 року та №277 від 21.12.2001 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що виконавчим комітетом Шепетівської міської ради прийнято рішення №258 від 12.09.1998 року про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на квартири №35 та №28 в житловому будинку №30 по вулиці Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка для ТОВ „Шепетівське райагропроменерго, яке приймало дольову участь у будівництві першої черги (40 квартир) 58 квартирного житлового будинку. Підставою для прийняття такого рішення були: акт державної приймальної комісії на житловий будинок, договір про дольову участь підприємств, організацій у будівництві житлового будинку, акти прийняття-передачі квартир. Отже, позивач набув права власності на вищевказані квартири та взяв їх на баланс, балансовою вартістю 67577,00грн. Наявність на обліку в товариства квартир підтверджується довідкою від 09.03.2016р. №14, передавальним актом від 01.11.2011р., розподільчим балансом на 01.11.2011р., інвентарною карткою обліку основних засобів з 01.11.2011р., висновком незалежного аудитора від 08.12.2011р. №18 та фінансовими звітами від 31.12.2011р. та 30.06.2017р. Позивач зазначає, що не зважаючи на те, що товариство набуло права власності на квартири №28 та №35, виконавчим комітетом Шепетівської міської ради дані квартири, без згоди товариства були передані іншим особам. Так, 15.10.1998 року відповідачем було прийнято рішення №281, згідно якого вирішено задовольнити клопотання керівництва Шепетівського МРВ УМВС в Хмельницькій області надати статус „службова 3- х кімнатній квартирі АДРЕСА_1; затвердити наказ начальника Шепетівського МРВ УМВС у Хмельницькій області про вселення в службове житло; службову 3- кімнатну квартиру надати майору міліції ОСОБА_11; видати службовий ордер на вселення в 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 на сімю ОСОБА_11 Крім того, 21.12.2001 року виконавчий комітет Шепетівської міської ради прийняв рішення №277, у відповідності до якого вирішено затвердити спільне рішення адміністрації та профкому Шепетівської міжрайпрокуратури про розподіл квартири; 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 надати старшому слідчому Коропчуку П.В., в складі сімї 4 чол.; видати ордер на вселення в 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_4 на імя ОСОБА_12 Позивач, звертаючи увагу суду на неправомірності та невідповідності нормам чинного на той час законодавства, звернувся до суду із даним позовом та просить визнати протиправними та скасувати вищевказані рішення.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.05.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №924/368/18.

Згідно ухвали від 17.10.2018р. судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача громадян: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_5

Представник відповідача в заяві просить застосувати строк позовної давності. В обґрунтування заяви вказує, що в постановах Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р. та Вищого господарського суду України від 10.03.2016р. у справі №924/1844/14 оскаржувані рішення виконавчого комітету були предметом дослідження. Крім того, вказує, що оскаржувані рішення, з огляду на норми чинного на той час законодавства, були доступними, а відтак, були відомими для позивача.

Крім того, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить закрити провадження у справі, оскільки спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії субєкта владних повноважень, повязані з реалізацією житлових прав фізичних осіб є публічно правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача в заяві від 13.08.2018р. вказує, що ним не пропущено строк позовної давності, оскільки про наявність оскаржуваних рішень йому стало відомо із листа відповідача від 29.07.2015р. Крім того, просить надати можливість захистити порушене право відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України.

У відповіді на відзив від 13.08.2018р. представник позивача звертає увагу суду, що ухвалою окружного адміністративного суду від 16.09.2016р. позовну заяву було повернуто, так як відповідач орган місцевого самоврядування, а тому спір мав би вирішуватись в місцевому загальному суді. Водночас ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 31.07.2017р. провадження у справі закрито на підставі того, що зазначений спір підвідомчий господарському суду. У звязку із чим, позивач звернувся із даним позовом до господарського суду Хмельницької області.

Представник та директор позивача в судовому засіданні 18.12.2018р. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вважаючи їх правомірними та обґрунтованими наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.12.2018р. заперечив щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_13 та представники третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інші треті особи в судове засідання не зявились, письмових пояснень по справі до суду не надали.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

13.08.1998р. Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту складено акт про прийняття в експлуатацію першої групи (40 квартир) 58-квартирного житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, м. Шепетівка. При цьому, замовником будівництва об'єкту визначено Шепетівську районну державну адміністрацію.

04.09.1998 року між Шепетівською районною державною адміністрацією (замовник) та Шепетівським Райагропроменерго (забудовник), правонаступником якого згідно статуту став позивач, укладено договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 у м. Шепетівка, згідно п. 1.1 якого забудовник і замовник зобовязуються сумісно діяти в будівництві 40кв. житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30.

Пунктами 2.1-2.2, 2.4. договору передбачено, що замовник укладає договір підряду на будівництво 40-квартирного житлового будинку з підрядником та передає йому проектно-кошторисну документацію та майданчик для будівництва об'єкту, а забудовник зобов'язується фінансувати у повному обсязі дві 3-кімнатні квартири у 40-квартирному житловому будинку та зобов'язується забезпечити укладання договорів на усі види будівельно-монтажних робіт та термінове забезпечення об'єкту будівельними матеріалами, механізмами і автотранспортом. При цьому незалежно від джерел фінансування забудовник передає замовнику житлову площу у розмірі 10% по собівартості для розрахунків з підрядною організацією ( п.2.5 договору).

Згідно з п. 3.2 договору остаточна вартість переданих квартир визначається після закінчення будівництва будинку по фактичних затратах. Згідно з п.3.3 договору остаточні розрахунки проводяться по фактичній собівартості забудовником на протязі одного місяця після здачі житлового будинку.

У відповідності до п. 4.1 договору забудовник набуває права власності на житлову площу після введення житлового будинку в експлуатацію і затвердження акту держкомісії та передачі йому квартир відповідно до внесених ним на пайових засадах коштів на протязі всього будівництва.

На виконання умов договору, згідно акту прийому - передачі від 04.09.1998р. відповідач передав позивачу дві трьохкімнатні квартири (№28 та №35) у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка.

17.09.1998р. виконавчий комітет Шепетівської міської ради прийняв рішення №258, згідно якого вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на квартири №28 та №35 житлового будинку по Старокостянтинівському шосе, 30, для ЗАТ „Шепетівське райсільгоспенерго.

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 15.10.1998 року №281 вирішено задовольнити клопотання керівництва Шепетівського МРВ УМВСУ в Хмельницькій області і надати статус „службова 3-кімнатній квартирі АДРЕСА_1. Затвердити наказ начальника Шепетівського МРВ УМВСУ в Хмельницькій області про вселення в службове житло №92 від 12.10.1998р. Службову квартиру №35 по Старокостянтинівському шосе, 30, 3-кімнатну, житл. площею 39,24 кв.м. надати майору міліції ОСОБА_11В, у складі сімї 3 чол. Видати ОСОБА_11 службовий ордер на вселення в квартиру №35 по Старокостянтинівському шосе, 30.

Згідно архівного витягу від 31.07.2015р. з рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 21.12.2001р. №277, останнім вирішено затвердити спільне рішення адміністрації та профкому Шепетівської міжрайпрокуратури про розподіл квартири (прот. №5 від 10.07.2000р.). Квартиру №28 по Старокостянтинівському шосе, 30 (3 кімнатну, площею 38,12 м.кв.) надати ст. слідчому Коропчуку П.В. в складі сімї 4 чол. Видати ордер на вселення в квартиру №28 по вул. Старокостянтинівське шосе, на імя ОСОБА_12

08.10.2003р. Шепетівське ЗАТ „Райагропроменерго звернулось до голови Шепетівської районної ради з листом №62, у відповідності до якого просило включити на розгляд чергової сесії Райради питання про повернення коштів за позичені квартири Шепетівській Райдержадміністрації в 1998 році, які були виділені працівникам міліції і прокуратури. (Договір позики від 29.09.1998 року та 12.07.2003р.).

Згідно довідки №14 від 09.03.2016р., виданої ТОВ „Шепетівське райагропроменерго, підприємство „Райсільгоспенерго перейменовано в підприємство „Райагропроменерго 29.04.1998 року (наказ №58 від 29.04.1998р.). Підприємство „Райагропроменерго реорганізовано в ЗАТ „Райагропроменерго, згідно наказу №6 від 26.03.1998 року, яке 15.11.2010р. реорганізовано в ТОВ „Шепетівське райагропроменерго.

У відповідності до передавального акту від 01.11.2011р. на обліку ТОВ „Шепетівське райагропроменерго залишились певні засоби, у тому числі квартири №35 та №28 м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 30.

Згідно листа виконавчого комітету Шепетівської міської ради №01-15/2269 від 29.07.2015р. на запит адвоката вих. №7 від 23.07.2015р виконавчим комітетом надано наступну інформацію. Житловий будинок по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 в м. Шепетівка в комунальну власність територіальної громади м. Шепетівка не передавався. 05.11.1999 року зареєстровано статут товариства співвласників багатоквартирного будинку „Надія по вул. Старокостянтинівське шосе, 30. Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №281 від 15.10.1998 року затверджений наказ начальника Шепетівського МРВ УМВС України у Хмельницькій області про вселення в службове житло та видано службовий ордер на квартиру АДРЕСА_1. Крім того, повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №277 від 21.12.2001 року затверджено спільне рішення адміністрації та профкому міжрайпрокуратури про розподіл квартир та видано ордер на квартиру АДРЕСА_4.

29.10.2015р. державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції відмовив товариству з обмеженою відповідальністю „Шепетівське райагропроменерго у державній реєстрації права власності на квартири №28 та №35, що розташовані у м. Шепетівка, по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, про що ухвалив відповідні рішення.

Крім того, на підтвердження відсутності відомостей щодо передачі квартир №28 та №35 по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, у комунальну власність, позивач подав в матеріали справи листи Шепетівської районної державної адміністрації №12/16-18-994/2016 від 10.05.2016р., від 17.10.2014р., №12/05-18-926/2017 від 04.05.2017р., лист архівного відділу Шепетівської районної державної адміністрації №01-21/39 від 11.05.2016р., лист Шепетівської районної ради №01-16/139 від 21.03.2017р.

Також, матеріали справи містять рішення господарського суду Хмельницької області від 29.01.2015р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р. та постанову Вищого господарського суду України від 10.03.2016р. у справі №924/1844/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівське Райагропроменерго до Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення 655147,20грн. відшкодування вартості квартир №28 та №35 у будинку №30 по вул. Старокостянтинівське шосе у м. Шепетівка Хмельницької області, а також містять ухвалу Рівненського Апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. у справі №924/1844/14 про залишення без задоволення заяви позивача про перегляд постанови від 06.07.2015р. за нововиявленими обставинами.

На підтвердження підсудності даної справи господарському суду Хмельницької області, матеріали справи містять ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.09.2016р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016р. у справі №822/1775/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівське райагропроменерго до виконавчого комітету Шепетівської міської ради про визнання недійсними рішень та зобовязання вчинити дії, а також ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 31.07.2017р. у справі №688/2940/16-ц, згідно якої провадження у справі закрито, оскільки спір підвідомчий господарському суду.

Аналізуючи надані по справі докази та доводи сторін, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги приймає наступне.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава різними правовими засобами забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина в особі органів законодавчої, виконавчої і судової влади та інших державних органів, які здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Положення частини 2 статті 8 Конституції України визначають, що її норми є нормами прямої дії.

Положення частини 2 статті 64 Конституції України не допускають обмеження права на судовий захист навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. Це узгоджується з положеннями зазначеними в Загальній декларації прав людини, за якою кожен, у разі порушення його основних прав, наданих конституцією і законом, має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами (стаття 8).

Згідно статті 6 частини 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1,3 статті 7, частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, з метою захисту свого права, звертався до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області (справа №688/2940/16-ц) та Хмельницького окружного адміністративного суду (справа №822/1775/16) із позовом до виконавчого комітету Шепетівської міської ради, предметом якого вказано визнання недійсними рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради.

Водночас, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.09.2016р., яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016р., позовну заяву ТОВ „Шепетівське райагропроменерго до виконавчого комітету Шепетівської міської ради про визнання недійсними рішень повернуто позивачу, оскільки дана справа не підсудна адміністративному суду. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 31.07.2017р. у справі №688/2940/16-ц провадження у справі було вирішено закрити, оскільки спір за субєктним складом та характером правовідносин підвідомчий господарському суду.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою захисту прав та інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівське Райагропроменерго», господарський суд Хмельницької області, ухвалою від 30.05.2018р. прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі №924/368/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівське Райагропроменерго до виконавчого комітету Шепетівської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Щепетівської міської ради №281 від 15.10.1998 року та №277 від 21.12.2001р.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом положень вказаних норм розпорядження своїм суб'єктивним правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права чи охоронювані законом інтереси порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Статтею 20 Господарського кодексу України та статтею 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання.

При цьому ст. 20 ГК України передбачено, що права та законні інтереси субєктів господарювання захищаються також, крім перелічених способів, іншими способами, передбаченими законом.

Одним із способів захисту визначено визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Реалізація указаної норми обмежена сукупністю двох обовязкових умов, а саме: невідповідністю спірного акту актам цивільного законодавства і порушенням внаслідок прийняття такого акта цивільних прав або інтересів особи.

Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову. Така ж правова позиція у Розясненні Президії ВАСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" № 02-5/35 від 26.01.2000р.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради №281 від 15.10.1998 року та №277 від 21.12.2001р., згідно яких проведено розподіл квартир №28 та №35 по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, що у м. Шепетівка Хмельницької області. Позивач вважає, що оспорюваними рішеннями порушено його право власності на вищевказані квартири.

Конституційне право на судовий захист передбачає, як невідємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Розглядаючи спір, господарський суд повинен встановити обєктивну наявність порушення чи оспорювання цивільного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним законодавством, а за наслідками прийняття рішення про задоволення позову повинно відбуватися реальне поновлення чи захист порушених прав позивача.

Позивачем в даному випадку може бути власник або титульний володілець, право власності (або інше титульне право) якого порушене виданням спірного акту.

Як вбачається із постанови Рівненського апеляційного господарського суду №924/1844/14 від 06.07.2015р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2016р., судами було встановлено, що квартири №28 та №35 по вул. Старокостянтинівське шосе, 30, що у м. Шепетівка Хмельницької області позивачу не належали.

Крім того, в постанові Рівненського апеляційного господарського суду встановлено, що з інвентаризаційної справи квартири АДРЕСА_5, вбачається, що вказана квартира не вибувала із комунальної власності. Зокрема, рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №153 від 15.07.1999р. задоволено клопотання Шепетівського МРВУМВС в Хмельницькій області і знято гриф "службова" з квартири АДРЕСА_5. Розпорядженням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №8 від 17.01.2000 р. за проханням наймача ОСОБА_11 квартира АДРЕСА_5 передана в спільну сумісну власність (ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_18С.). 17.01.2000р. ОСОБА_11 та членам його сімї ОСОБА_17 та ОСОБА_18 виконавчим комітетом Шепетівської міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5. На підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2000р. право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_19 Згідно договору дарування квартири від 24.04.2002р. вказана квартира була подарована громадянці ОСОБА_20 громадянкою ОСОБА_19 На підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2009 р. право власності на вказану квартиру перейшло від ОСОБА_20 до ОСОБА_5, якій належить на даний час.

З інвентаризаційної справи квартири №28, також вбачається, що вказана квартира не вибувала із комунальної власності. Зокрема, розпорядженням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №277 від 13.12.2001р. за проханням наймача ОСОБА_12 квартира АДРЕСА_6 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_13 та членів його сімї. 19.01.2007 р. ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_21 та ОСОБА_16 виконавчим комітетом Шепетівської міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_6.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, судом враховується, що до прийняття Закону України "Про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна" реєстрація прав власності на нерухоме майно проводилась на підставі Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998р. №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998р. за №399/2839.

Згідно приписів п.п. 1.6-1.8 Інструкції державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Державній реєстрації підлягають об'єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності й при наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим бюро технічної інвентаризації, яке проводить державну реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Пунктом 4.1. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 09.06.1998 року встановлено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11, зокрема, місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування.

При цьому, позивачем не надано доказів державної реєстрації його права власності на квартири №28 та №35, що знаходиться по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 у м. Шепетівка, Хмельницької області.

Наявні в матеріалах справи рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №258 від 17.09.1998 року та акт прийому-передачі від 04.09.1998 року, судом оцінюється критично, з огляду на відсутність у позивача свідоцтва про право власності на вищевказані квартири, а також у звязку із встановленими фактами в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р., згідно яких 17.01.2000р. та 19.01.2007р. виконавчим комітетом Шепетівської міської ради видано свідоцтва про право власності на квартири №28 та №35 по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 у м. Шепетівка громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_11

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень відповідача, якими порушується право власності позивача на квартири №28 та №35 в житловому будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 30 в м. Шепетівка, позивачем не подано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують повноваження власника даних квартир, натомість зазначене спростовується встановленими обставинами, у звязку із чим у позові належить відмовити.

Щодо заяви виконавчого комітету Шепетівської міської ради про відмову у позові у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності для звернення із даним позовом до суду, суд враховує наступне.

У відповідності до ст. 71 ЦК УРСР від 18.07.1963р. загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно ст. 257 ЦК України (в редакції, чинній з 01.01.2004 року) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ст.76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із відповіді виконавчого комітету Шепетівської міської ради наданої адвокату ОСОБА_22 на запит №7 від 23.07.2015р., та викладеної в листі №01-15/2269 від 29.07.2015р., останнім повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №281 від 15.10.1998 року затверджений наказ начальника Шепетівського МРВ УМВС України у Хмельницькій області про вселення в службове житло та видано службовий ордер на квартиру АДРЕСА_1. Крім того, повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №277 від 21.12.2001 року затверджено спільне рішення адміністрації та профкому міжрайпрокуратури про розподіл квартир та видано ордер на квартиру АДРЕСА_4.

Таким чином, про існування рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради, які є предметом даного спору, позивач дізнався із вищевказаного листа лише 29.07.2015р., доказів, які б спростували даний факт матеріали справи не містять.

Доводи відповідача про доступність інформації щодо оскаржуваних рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради судом оцінюються критично, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів опублікування вказаних рішень в порядку передбаченому ст. 22 ЗУ «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» та ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування», в редакції, що діяла на час видання спірних рішень.

Позовна заява подана до господарського суду Хмельницької області 17.05.2018 р. вх.№05-08/801/18, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції.

Таким чином, враховуючи, що позивач дізнався про наявність оскаржуваних рішень 29.07.2015р., звернувся до суду із позовною заявою про визнання їх недійсними 17.05.2018р., суд приходить до висновку про те, що строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду позивачем не пропущено.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю Шепетівське Райагропроменерго, с. Плесна, Шепетівського району, Хмельницької області до виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, м. Шепетівка, Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1, м. Шепетівка, Хмельницької області, ОСОБА_2, м. Шепетівка, Хмельницької області, ОСОБА_3, м. Шепетівка, Хмельницької області, ОСОБА_4, м. Шепетівка, Хмельницької області, ОСОБА_5, м. Шепетівка, Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 281 від 15.10.1998р. та № 277 від 21.12.2001р. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.12.2018р.

Головуючий суддя С.В. Гладій

Суддя Ю.В. Гладюк

Суддя М.Є. Муха

Віддрук: 8 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (с. Плесна, Шепетівкого р-ну, Хмельницької обл., вул. Шепетівська, 2)(реком. з повід.),

3 - відповідачу (м. Шепетівка Хмельницької обл., вул. Остроського,4) (реком. з повід.),

4,5,6,7 - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (30405, АДРЕСА_7) (реком. з повід.),

8 ОСОБА_5 (30405, АДРЕСА_8)(реком. з повід.).