ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

28 грудня 2018 року Справа 923/1057/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. розглянувши заву Генічеського управління водного господарства про забезпечення позову вих.№ 10-16/1191 від 26.12.2018

за позовом: Генічеського управління водного господарства смт.Новоолексіївка Херсонської області

до: Приватного сільськогосподарського підприємства "Новогригорівське" с.Новогригорівське Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 560 411,64 грн. за договором про надання послуг

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ( вих. № 10-16/1191 від 26.12.2018) Генічеського управління водного господарства про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ПП ПСП "Новогригорівське" у розмірі ціни позову - 560411,64 грн. та судового збору 1762грн. у справі за позовом Генічеського управління водного господарства до Приватного сільськогосподарського підприємства "Новогригорівське", у якому позивач просить стягнути заборгованість в сумі 560 411,64 грн. за договором про надання послуг № 78007/02-13/18/02-11/14 від 05.04.2018, на підставі ст.625 ЦК України, ст.ст. 193, 224, ГУ України, ст.ст. 4, 171, 176 ГПК України.

Обгрунтовуючі необхідність забезпечення позову Генічеське управління водного господарства зазначає наступне.

За твердженням заявника ОСОБА_1 сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське" ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених Договором. Генічеське управління водного господарства вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми, що належать ПП ПСП "Новогригорівське" може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі, тому просить суд накласти арешт на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Оцінивши доводи, викладені у заяві про забезпечення позову, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Генічеське управління водного господарства про забезпечення позову (зареєстрована за вх.№ 3387) з наступних підстав.

Генічеське управління водного господарства звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою № 10-16/1163 від 17.12.2018 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Новогригорівське", у якій просить стягнути заборгованість в сумі 560 411,64 грн. за договором про надання послуг № 78007/02-13/18/02-11/14 від 05.04.2018, на підставі ст.625 ЦК України, ст.ст. 193, 224, ГУ України, ст.ст. 4, 171, 176 ГПК України.

Ухвалою суду від 19.12.2019 позовну заяву № 10-16/1163 від 17.12.2018 Генічеського управління водного господарства залишено без руху та встановлено Генічеському управлінню водного господарства строк для усунення недоліків до 03.01.2019 року.

Станом на день розгляду заяви про забезпечення позову виявлені недоліки у позовній заяві не усунуто, справу не порушено.

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України: "Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення, які можуть бути вжиті судом визначений статтею 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 19 цієї частини.

Частиною 3 статті 137 ГПК України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову встановлені п.п.1,2 ст. 139 ГПК України, яка повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Верховний Суд України та Вищий господарський суд України у відповідних тематичних роз'ясненнях, зокрема ВГС України в Постанові Пленуму № 16 від 26.12.2011р., наголошують, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову повинна бути обґрунтована з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень у виконанні судового рішення; господарський суд повинен оцінити, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, співрозмірний позовній вимозі і яким чином цей захід забезпечуватиме фактичну реалізацію мети його вжиття.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, ціні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами) (надалі - Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно абз. 2, 3, 4 пункту 3 зазначеної Постанови, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Розглянувши заяву Генічеського управління водного господарства про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ПП ПСП "Новогригорівське" у розмірі ціни позову - 560411,64 грн. та судового збору 1762 грн., суд дійшов висновку, що дана заява не відповідає вимогам встановленим ст. 139 ГПК України, а саме: не вказано поштовий індекс сторін, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявником не наведено обґрунтувань та не надано доказів, яким чином невжиття заходу забезпечення позову у запропонований спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі, як такий захід сприятиме забезпеченню фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заявивши про вжиття заходів забезпечення позову, зазначивши з посиланням на норми ГПК України, про право суду вжити заходів забезпечення позову, позивач не довів обставин, які можуть кваліфікуватися підставами для заходу до забезпечення позову.

З огляду на викладене, оскільки Генічеським управлінням водного господарства не надано документального підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду - заява про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233, 234, 235 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1.В задоволенні заяви Генічеського управління водного господарства про забезпечення позову (зареєстрована за вх.№3387/18) відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.12.2018 року

Суддя В.В.Литвинова