ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. Справа№ 925/1048/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.3/1711/18 від 07.11.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 про відмову у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти

у справі №925/1048/17 (суддя - Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР"

про стягнення 457 445,22 грн заборгованості та санкцій

за участю представників учасників справи:

від ТОВ "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" - Ващенко І.В., довіреність № 3 від 02.11.2017

від ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" - не з'явились

від ТОВ "Агромир Центр" - Ващук Ю.С., довіреність № б/н від 01.10.2018

від ОСОБА_5 - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.10.2018 у справі №925/1048/17 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" 154 428 грн основного боргу; 200 000 грн відсотків за користування товарним кредитом; 4309 грн. - 3% річних за користування коштами; 22222,29 грн інфляційних втрат; 5714,39 грн судового збору.

01.11.2017 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.10.2017 видано наказ.

11.04.2018 до Господарського суду Черкаської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, в якій заявник просить звернути стягнення в межах виконання рішення господарського суду Черкаської області від 10.10.2017 у справі №925/1048/17 на грошові кошти у розмірі 331 664,80 грн, які належать ТОВ "АГРОМИР ЦЕНТР", яке має заборгованість перед ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР"; звернути стягнення в межах виконання рішення господарського суду Черкаської області від 10.10.2017 у справі №925/1048/17 на грошові кошти у розмірі 487 375,00 грн, які належать гр. ОСОБА_5, який має заборгованість перед ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ", 22.10.2018 подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу б/н від 22.10.2018, просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 у справі №925/1048/17, прийняти нове рішення про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом при неповному з'ясуванні усіх обставин справи. Так, апелянт стверджує, що податкова декларація ТОВ "Агромир Центр" за березень 2017 є належним доказом, який підтверджує факт здійснення господарської операції, зокрема, відвантаження товару та неотримання ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" коштів за нього. Також скаржник вказує на те, що ОСОБА_5, займаючи посаду директора ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" та маючи доступ до рахунків товариства боржника, перераховував на свій рахунок кошти товариства.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 07.11.2018 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 у справі №925/1048/17. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також усім учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, пояснень протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 справу призначено до розгляду на 26.12.2018.

26.12.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" надійшли клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання про витребування нових доказів.

Колегія суддів вищенаведені клопотання залишає без розгляду, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно ст. ст. 113, 116 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 в порядку підготовки справи до розгляду судом встановлено процесуальний строк для подання заяв, клопотань, пояснень протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно виписки з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» названа ухвала суду була вручена ТОВ "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" 16.11.2018, а відтак встановлений судом строк для вчинення апелянтом процесуальних дій спливає 21.11.2018.

З клопотаннями про витребування доказів та залучення нових доказів скаржник звернувся до суду 26.12.2018, тобто з пропуском процесуального строку на вчинення відповідних дій.

Відповідно до ст. ст. 118, 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 2 статті 207 ГПК України унормовано, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Проте, апелянт звертаючись 26.12.2018 з відповідними клопотаннями до суду апеляційної інстанції жодними доводами та доказами не обґрунтовує поважності причин пропуску процесуального строку, клопотання щодо поновлення строку також не заявлено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вищенаведені клопотання апелянта, на підставі приписів ч. 2 ст. 207 ГПК України, залишає без розгляду як такі що були заявлені поза межами підготовки справи до розгляду без обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на їх подання.

Крім того, у відповідності до приписів ст. 269 ГПК України перегляд справи в апеляційному порядку здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, а додаткові докази можуть бути прийняті судом лише у виняткових випадках, коли заявник обґрунтує неможливість подання таких документів до суду першої інстанції.

Клопотання позивача про залучення нових доказів не містить жодних обґрунтувань неможливості їх представлення під час вирішення справи в суді першої інстанції.

26.12.2018 від ТОВ "Агромир Центр" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який також не приймається до уваги колегією суддів, оскільки він був поданий поза межами підготовки справи до розгляду без обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

Представники ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" та ОСОБА_5 в судове засідання 26.12.2018 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись згідно наявної в матеріалах справи адресою та за місцезнаходженням юридичної особи згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи, що повідомлення боржника та ОСОБА_5 про дату, часу та місце проведення судового засідання здійснювалось за місцезнаходженням юридичної особи та наявною в матеріалах справи адресою проживання фізичної особи, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи іншої адреси сторін, судова колегія вважає, що ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" та ОСОБА_5 належним чином повідомлені, в розумінні приписів ст. ст. 120, 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 336 ГПК України суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником,

в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" та ОСОБА_5

Представник ТОВ "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" в судовому засіданні 26.12.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 скасувати, постановити нове рішення про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР", які знаходяться у інших осіб.

Представник ТОВ "Агромир Центр" в судовому засіданні 26.12.2018 заперечив проти доводів апелянта та просив ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 залишити без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання судового рішення Господарським судом Черкаської області 01.11.2017 видано наказ № 925/1048/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" 154 428 грн основного боргу; 200 000 грн відсотків за користування товарним кредитом; 4309 грн. - 3% річних за користування коштами; 22222,29 грн інфляційних втрат; 5714,39 грн судового збору.

Постановою Приватного виконавця Плесюком О.С. від 25.11.2017 відкрито виконавче провадження за № 55251309 (а.с. 143 том І).

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами, в процесі виконання судового рішення у справі № 925/1048/17 заборгованість не була погашена у зв'язку з відсутністю у боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР") грошових коштів на власних рахунках.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" обґрунтовуючи звернення із заявою про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Агромир Центр" та ОСОБА_5 посилається на таке.

У березні 2017 ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" було здійснено поставку товару за договором купівлі-продажу № 19 від 01.03.2017, що, на переконання заявника, підтверджується податковою декларацією боржника (ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР").

16.03.2017 на виконання умов вищенаведеного договору ТОВ "Агромир Центр" перераховано ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" 100 000 грн. Проте, загальна вартість товару у відповідності до умов вищенаведеного договору купівлі-продажу становить 517 997,76 грн.

За наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" вважає, що в матеріалах справи містяться докази які беззаперечно свідчать про наявність заборгованості ТОВ "Агромир Центр" перед ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР".

Щодо звернення стягнення на кошти ОСОБА_5 заявник посилається на те, що перебуваючи на посаді директора ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" ОСОБА_5 перерахував на свій рахунок кошти товариства без зазначення будь-якої правової підстави.

Постановляючи у даній справі ухвалу про відмову в задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, місцевий господарський суд виходив з того, що стягувачем не було доведено належними і допустимими доказами наявності безспірної заборгованості перед боржником у осіб, на грошові кошти яких стягувач просить звернути стягнення.

Судова колегія Північного апеляційного господарського суду погоджується з вищевикладеними висновками місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов'язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За змістом ст. ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з ч. 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред'явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Таким чином, за змістом вищенаведених норм чинного законодавства, при вирішенні питання щодо звернення стягнення на належні боржнику від іншої особи грошові кошти, які знаходяться на рахунках цієї особи в установах банку та інших фінансових установах, підлягає врахуванню обставини щодо відсутності будь-яких заперечень такої особи або наявність судового рішення. Тобто звернення можливо лише за умови безспірності права боржника на такі грошові кошти.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" (продавець за договором, боржник у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агромир Центр" (покупець за договором) укладено договір купівлі-продажу № 19, згідно якого продавець зобов'язався передати у власність покупця кукурудзу у кількості 140 тон, а покупець зобов'язався прийняти такий товар та оплатити його на умовах визначених цим договором (а.с. 15 том ІІ).

В п. 2 Договору сторонами було узгоджено, що оплата вартості поставленого товару здійснюється покупцем на умовах розстрочки платежу протягом трьох років з моменту укладення цього договору в наступному порядку:

- 100 000 грн покупець перераховує на рахунок продавця протягом місяця з моменту укладення вказаного договору;

- 200 000 грн покупець перераховує на рахунок продавця до 31.12.2018;

- 217 997,76 грн покупець перераховує на рахунок продавця до 01.03.2019.

18.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромир Центр" звернулось до продавця з вимогою поставити товар та у зв'язку із невиконанням названої претензії покупець, в порядку приписів ст. 665 ЦК України, відмовився від договору купівлі-продажу (а.с. 198-199 том ІІІ).

28.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агромир Центр" укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу, згідно якої у зв'язку з неможливістю продавця передати покупцю товар сторони дійшли згоди розірвати договір купівлі-продажу № 19 від 01.03.2017 (а.с. 201 том ІІІ).

За наведених обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромир Центр" заперечує проти наявності заборгованості перед боржником у даній справі, оскільки правовідносини сторін за угодою були припинені.

Посилання стягувача на податкову декларацію з податку на додану вартість як підстава для встановлення наявної у ТОВ "Агромир Центр" заборгованості перед боржником відхиляється судовою колегією, оскільки можливість застосування механізму звернення стягнення на майно (кошти) в порядку приписів ст. 336 ГПК України обумовлюється відсутністю будь-яких заперечень особи, на кошти якої просить звернути стягнення стягувач. Натомість, у даній справі обставин безспірності заборгованості ТОВ "Агромир Центр" не встановлено.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що податкова декларація з податку на додану вартість не може бути достатнім, належним і допустимим доказом в контексті ст. ст. 76, 77, 79, 336 ГПК України щодо встановлення обставин наявності беззаперечної заборгованості ТОВ "Агромир Центр" перед ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР", а тому доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються як необґрунтовані.

При цьому, слід зауважити що порушення порядку ведення податкового обліку, на чому наполягає апелянт, не може бути підставою для задоволення заяви про звернення стягнення на кошти боржника, що наявні у іншої особи, так як це є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 163-1 КУпАП.

Щодо вимоги заявника про звернення стягнення на грошові кошти гр. ОСОБА_5, яким, за твердженнями апелянта, було привласнено кошти ТОВ "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ АГРО КУЛЬТУР", судова колегія зазначає, що до повноважень господарської юрисдикції встановлення факту незаконного заволодіння фізичною особою майном (коштами) іншої особи не віднесено. Доказів встановлення такого факту у спосіб передбачений чинним законодавством України заявником не надано.

З урахуванням викладеного, місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи було вірно встановлено, що заборгованість ТОВ «Агромир Центр» та ОСОБА_5 перед ТОВ «Нові Технології Агро Культур» (боржником у даній справі) не підтверджена судовим рішенням чи безспірними первинними бухгалтерськими документами.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд встановив, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти в порядку ст. 336 ГПК України та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в контексті приписів ст. ст. 277, 280 ГПК України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 234, 336 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284, 336 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПІС ХОЛДИНГ" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 у справі № 925/1048/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2018 у справі № 925/1048/17 залишити без змін.

3. Справу № 925/1048/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 04.01.2019