РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2018 року справа № 927/579/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Хрещатик", вул. Хрещатик, 8-А, м. Київ, 01001; для листування: вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601

до першого відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тупичівське", вул. Чернігівська, будинок 8, с. Тупичівське, Городнянський район, Чернігівська область, 15150

до другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж", вул. Реміснича, буд. 18, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача за первісним позовом Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, код 21708016

про визнання недійсними нікчемних правочинів

за зустрічним позовом першого позивача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тупичівське", вул. Чернігівська, будинок 8, с. Тупичівське, Городнянський район, Чернігівська область, 15150,

другого позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж", вул. Реміснича, буд. 18, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Хрещатик", вул. Хрещатик, 8-А, м. Київ, 01001

про визнання зобов'язань припиненими

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): не прибув

від першого відповідача (перший позивач за зустрічним позовом): не прибув

від другого відповідача (другий позивач за зустрічним позовом): не прибув

від 3-ї особи: не прибув

встановив:

Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк" "Хрещатик" подано позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тупичівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж" про:

- визнання недійсним нікчемного правочину від 12.03.2016 про припинення зобов'язань шляхом виконання у розмірі 808090,00 доларів США за кредитним договором №17-11-15 від 29.05.2015, укладеним між ПАТ "КБ "Хрещатик" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Тупичівське";

- визнання недійсним нікчемного правочину від 12.03.2016 про припинення зобов'язань шляхом виконання у розмірі 8254230,00 доларів США за кредитним договором №16-11-15 від 29.05.2015, укладеним між ПАТ "КБ "Хрещатик" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форсаж".

Позов обґрунтований тим, що кредитні договори в силу закону є нікчемними на підставі п. 1 ,7 ч. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Незважаючи на нікчемність правочинів з припинення зобов'язань за кредитними договорами в силу закону, позивач звернувся до суду з вимогою підтвердити недійсність правочинів у зв'язку з їх оспоренням.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі № 927/579/18, підготовче засідання призначено на 18.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.09.2018 прийнято до розгляду зустрічний позов першого позивача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тупичівське", другого позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Хрещатик" про визнання зобов?язань припиненими для спільного розгляду з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Хрещатик" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тупичівське", Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж" про визнання недійсними нікчемних правочинів у межах провадження у справі № 927/579/18.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачі за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) послалися на невідповідність фактичним обставинам тверджень ПАТ "КБ "Хрещатик" щодо неотримання грошових коштів у погашення зобов'язань за кредитними договорами позивачів (як зазначив позивач з зустрічним позовом, грошові кошти у рахунок виконання зобов'язань за кредитними договорами отримані ПАТ "КБ "Хрещатик" за платіжними дорученнями в іноземній валюті від 12.03.2016 № 1 на суму 8254230 доларів США, від 12.03.2016 № 2 на суму 79986,05 доларів США, від 12.03.2016 № 3 на суму 808090 доларів США, від 12.03.2016 № 4 на суму 11701,85 доларів США). Також позивачі за зустрічним позовом зазначили, що вказані платіжні доручення були прийняті та виконані ПАТ "КБ "Хрещатик", залишок на рахунку поручителя ОСОБА_5 свідчить про реальність грошових коштів та, відповідно, про їх рух, спрямований на погашення кредитних зобов'язань позивачів за зустрічним позовом.

За доводами позивачів за зустрічним позовом наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про нікчемність прваочинів не може встановлювати обов'язки для третіх осіб, зокрема, контрагентів банку. Сам факт видання наказу про нікчемність правочину не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину. Станом на дату перерахування грошових коштів не існувало жодних законодавчик перешкод для перерахування грошових коштів за вказаними вище платіжними дорученнями чи будь-яких інших обмежень щодо розрахунково-касового обслуговування клієнтів; твердження ПАТ "КБ "Хрещатик" про фактичну відмову від майнових прав внаслідок перерахування грошових коштів за названими платіжними дорученнями.

За доводами, викладеними у зустрічному позові, права ПАТ "КБ "Хрещатик" за кредитнми договорами № 17-11-15 від 29.05.2015 та № 16-11-15 від 29.05.2015 припинилися внаслідок саме виконанняя (здійснення погашення заборгованості за рахунок перерахування коштів ОСОБА_5 за платіжними дорученнями № 1 - № 4, наведеними вище). За наслідками належного виконання зобов'язань за кредитними договорами сторони кредитних договорів уклали угоди про їх розірвання.

Від першого відповідача (СТОВ "Тупичівське") (позивач за зустрічним позовом) надійшов письмовий відзив на позовну заяву №1/09 від 13.09.2018, у якому перший відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та зазначив, що позивач офіційно засвідчив згоду на прийняття виконання за кредитним договором шляхом переказу коштів поручителем за першого та другого відповідачів (тобто виконання обов'язку боржників іншою особою) та фактично прийняв таке виконання, що у свою чергу спричинило припинення кредиторської заборгованості ТОВ "Форсаж" та СТОВ "Тупичівське" по відношенню до позивача. Також перший відповідач наголосив на тому, що факт направлення позивачем повідомлення про нікчемність правочину не встановлює його нікчемність з моменту направлення повідомлення, а лише вказує на невизнання банком дійсності здійснених правочинів, що повинно бути перевірено судом. Звернуто увагу суду на те, що на дату проведення грошових переказів (12.03.2016) у позивача не була запроваджена тимчасова адміністрація, у зв'язку з чим безпідставним є поширення на вкладні і кредитні зобов'язання правових норм, які не діяли у відповідний період. Щодо доводів позивача про віднесення грошових переказів до правочинів, які можуть визнаватись недійсними, то вони на думку першого відповідача, також є безпідставними, оскільки таке посилання не відповідає цивільному законодавству (операція з переказу коштів з одного рахунку на інший та не має усіх складових елементів правочину). СТОВ "Тупичівське" наголошує, що виконання кредитних договорів здійснено поручителем належним чином у спосіб, який відповідає чинному законодавству шляхом ініціювання переказу і за відсутності дефектів форми, змісту, волі суб'єктного складу.

Від другого відповідача (ТОВ "Форсаж") (позивач за зустрічним позовом) надійшов письмовий відзив на позовну заяву №1/09 від 13.09.2018, у якому другий відповідач щодо позовних вимог заперечує у повному обсязі, підтримавши позицію першого відповідача, викладену у поданому відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 18.09.2018 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 09.10.2018.

У підготовчому засіданні 09.10.2018 судом оголошено перерву до 16.10.2018 та явку до судового засідання у приміщенні Господарського суду Чернігівської області повноважних представників ПАТ "Комерційний банк" "Хрещатик" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнано обов?язковою, про що повідомлено учасників судового процесу у порядку, передбаченому ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, відповідною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2018.

Представники сторін у підготовче судове засідання 16.10.2018 не прибули, причину неявки суду не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.10.2018 у справі №927/579/18 у задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" вих. №3/4534 від 09.10.2018, про зупинення провадження у справі №927/579/18 відмовлено, продовжено строк підготовчого провадження на 29 (двадцять дев?ять) днів та підготовче засідання у справі №927/579/18 відкладено на 06.11.2018.

У підготовче судове засідання 06.11.2018 прибули повноважні представники сторін у даній справі.

У підготовчому засіданні від імені Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" подано клопотання від 29.10.2018 про зупинення провадження у справі №927/579/18 у зв?язку з об?єктивною неможливістю її розгляду до розгляду Деснянським районним судом м. Чернігова справи №750/7671/18 за позовом ПАТ "КБ "Хрещатик" до ОСОБА_5, треті особи: СТОВ "Тупичівське", ТОВ "Форсаж", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним нікчемного правочину, та набрання рішенням законної сили. Господарський суд, розглянувши подане клопотання, відмовив у задоволенні даного клопотання з таких підстав.

Ухвалою від 06.11.2018 судом закрите підготовче провадження у справі № 927/579/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.12.2018, явка представників учасників судового процесу обов'язковою не визнавалась.

У судове засідання 04.12.2018 прибули повноважні представники учасників справи.

В судовому засіданні 04.12.2018 оголошено перерву до 18.12.2018, 12 годин 00 хвилин.

Представники учасників судового процесу в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адресу ухвали про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Представником відповідачів за первісним позовом також у судовому засіданні 04.12.2018 складено власноручну розписку про повідомлення про дату та місце розгляду справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

29.05.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (надалі - Банк) та громадянином ОСОБА_5 (надалі - Вкладник) укладено договір № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (надалі - Договір), відповідно до умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1, що відкривається Банком на його ім»я, в сумі 9062320,00 дол. США на термін з 29.05.2015 по 03.07.2018. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок. Банк повертає Вкладнику суму вкладу та сплачує проценти на умовах та в порядку, встановлених цим договором. Процентна ставка на вклад встановлюється у розмірі 11,5% процентів річних. Нарахування процентів здійснюється Банком щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів в місяці та році (метод «факт»/»факт»). Сплата процентів Вкладнику здійснюється щомісячно, в перший календарний день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування та в день повернення суми вкладу. Пунктом 2.4.3 договору передбачено право Вкладника достроково розірвати договір, отримати вклад шляхом подання Вкладником відповідної заяви про дострокове розірвання договору в строк не пізніше ніж за 2 дні до дати отримання коштів зазначених в заяві.

У зв»язку з цим, 29.05.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (надалі - Банк) та громадянином ОСОБА_5 (надалі - Клієнт) укладено договір № НОМЕР_2 банківського рахунку фізичної особи, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 в валюті в Доларах США (USA) (код валюти 840) відповідно до інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно внутрішніх правил і процедур Банку, нормативних актів НБУ та чинного законодавства України.

Крім того, 29.05.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (надалі - Банк) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тупичівське» (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір № 17-11-15, відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, відкличну відновлювану кредитну лінію з лімітом у сумі 808090,00 дол. США, далі кредит, терміном повернення до 29.05.2018.

29.05.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (надалі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж» (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір № 16-11-15, відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, відкличну відновлювану кредитну лінію з лімітом у сумі 8254230,00 дол. США, далі кредит, терміном повернення до 29.05.2018.

З метою забезпечення зобов»язань СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» за вищевказаними кредитними договорами 29.05.2015 з Банком було укладено акцесорні договори:

- Договір застави корпоративних прав № 16-11-15/06;

- Договір застави корпоративних прав № 16-11-15/09;

- Договір застави корпоративних прав № 17-11-15/01;

- Договір застави корпоративних прав № 17-11-15/02;

- Договір застави майнових прав на кошти на вкладному рахунку № 16-11-15/01;

- Договір іпотеки № 16-11-15/02;

- Договір іпотеки № 16-11-15/03;

- Договір застави корпоративних прав № 16-11-15/04;

- Договір застави корпоративних прав № 16-11-15/05;

- Договір застави корпоративних прав № 16-11-15/07;

- Договір застави корпоративних прав № 16-11-15/08;

- Договір застави рухомого майна № 16-11-15/10;

- Договір застави рухомого майна № 16-11-15/11.

04.03.2016 громадянин ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з заявою, в якій просив 12.03.2016 достроково повернути вклад у сумі 9062320 дол. США без перерахунку нарахованих процентів. Також у даній заяві ОСОБА_5 просив кошти, що будуть ним отримані, спрямувати на погашення кредитної заборгованості СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж».

09.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (далі - Банк), громадянином ОСОБА_5 (далі - Поручитель), Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тупичівське» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж» (далі - Позичальники) укладено договори поруки № 17-11-15/03 та № 16-11-15/12 (далі - Договори поруки).

Відповідно до п.1.1 Договорів поруки, Поручитель зобов»язався перед банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання Позичальниками зобов»язань перед Банком по погашенню одержаного кредиту відповідно до кредитних договорів № 17-11-15 та № 16-11-15 від 29.05.2015, згідно з якими Позичальник зобов»язаний повернути Банку в строк до 29.05.2018 кредити у сумі 808090,00 дол. США та 8254230,00 дол. США відповідно.

09.03.2016 за наслідками укладення Договорів поруки між Банком, СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» укладено додаткові договори № 3 до кредитних договорів № 17-11-15 та № 16-11-15 від 29.05.2015 (далі - Додаткові договори), згідно п.1 яких сторони домовились викласти п.3.1 кредитних договорів у новій редакції, додавши до забезпечень зобов»язань Позичальників пункт щодо поруки Поручителя.

10.03.2016 ТОВ «Форсаж» та СТОВ «Тупичівське» звернулись до ПАТ «КБ Хрещатик» з листами про можливість виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами Поручителем в порядку Договорів поруки.

Відповідно до протоколу № 96 від 10.03.2016 засідання комітету по управлінню активами та пасивами ПАТ «КБ «Хрещатик» прийнято рішення здійснити дострокове повернення вкладу «Оберіг» згідно депозитного договору № 45D-600259 від 29.05.2015 в сумі 9 062 320 доларів США без застосування пункту 3.5. договору про перерахунок нарахованих процентів за пониженою ставкою при умові, що кошти за даним договором будуть направлені на виконання зобов'язань за кредитними договорами № 16-11-15 від 29.05.2015 та № 17-11-15 від 29.05.2015.

11.03.2016 ПАТ «КБ «Хрещатик» листами № 47/8/1316 та № 47/8/1317 повідомив СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» про те, що ПАТ «КБ «Хрещатик» не має заперечень щодо виконання зобов'язань СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» за кредитними договорами № 17-11-15 від 29.05.2015 та № 16-11-15 від 29.05.2015 солідарним поручителем ОСОБА_5 згідно Договорів поруки.

Зважаючи на відсутність заперечень з боку Банку, Поручитель 12.03.2016, на виконання Договорів поруки № 16-11-15/12 та № 17-11-15/03, здійснив наступні перерахунки грошових коштів на користь Кредитора:

- 8254230,00 доларів США за платіжним дорученням в іноземній валюті № 1 в рахунок погашення кредиту за кредитним договором № 16-11-15 з ТОВ «Форсаж» згідно з договором поруки № 16-11-15/12;

- 79986,05 доларів США за платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 в рахунок сплати відсотків за лютий 2016 року за кредитним договором № 16-11-15 з ТОВ «Форсаж» згідно з договором поруки № 16-11-15/12;

- 808090,00 доларів США за платіжним дорученням в іноземній валюті № 3 в рахунок погашення кредиту за кредитним договором № 17-11-15 з СТОВ «Тупичівське» згідно з договором поруки № 17-11-15/03;

- 11701,85 доларів США за платіжним дорученням в іноземній валюті № 4 в рахунок сплати відсотків за лютий-березень 2016 року за кредитним договором № 17-11-15 з СТОВ «Тупичівське» згідно з договором поруки № 17-11-15/03.

Вищевказані обставини не заперечуються та визнаються сторонами.

16.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тупичівське» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж» укладено договори про розірвання кредитних договорів № 16-11-15 та № 17-11-15 від 29.05.2015, в яких сторони дійшли згоди розірвати договори. У п. 2 цих договорів сторони зазначили, що підписанням цих договорів про розірвання кожна із сторін засвідчує відсутність у неї будь-яких претензій до іншої сторони щодо неналежного виконання договорів.

На запити СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» від 10.08.2017 щодо уточнення існування заборгованості ПАТ «КБ «Хрещатик» надало довідки № 2-2/11/3841 та № 2-2/11/3840 від 17.08.2017 проте, що станом па 10.08.2017 СТОВ «ТУПИЧІВСЬКЕ», , та ТОВ «Форсаж», , не мають заборгованості за кредитами та відсотками перед ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» .

Згідно з листами ПАТ «КБ «Хрещатик» за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів та здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» від 19.07.2016 № 47/8/6599 та № 47/8/6600 підтверджено повне погашення заборгованості та зобов'язань СТОВ «Тупичівське» за договором кредитної лінії № 17-11-15 від 29.05.2015 та ТОВ «Форсаж» за договором кредитної лінії № 16-11-15 від 29.05.2015, у зв'яку з чим також підтверджено припинення акцесорних відносно до договорів поруки та іпотеки.

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер Л.Ф. від 12.07.2018 повідомлення ПАТ «КБ «Xрешатик» від 19.07.2016 № 47/8/6599 та № 47/8/6600 про припинення дії договорів іпотеки № 16-11-15/02 та № 16-11-15/03 від 29.05.2015 зберігаються у справі/наряді 02-32 за 2016 рік.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (надалі - ПАТ «КБ «ХРЕІЦАТИК») з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процудури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатлспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕІЦАТИК» з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно.

Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.05.2018 № 1452 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕІЦАТИК» та делегування повноважень ліквідатора» продовжені строки процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕІЦАТИК» на два роки з 06.06.2018 по 05.06.2020 включно, продовжені повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» направлено на адреси громадянина ОСОБА_5, СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» повідомлення від 08.06.2018 № 3/2194 про нікчемність правочинів (договорів).

В даному повідомленні зазначено, що внаслідок проведення банком операції з погашення кредиту за рахунок коштів ОСОБА_5 Банк фактично відмовився від власних майнових вимог до Позичальників та заставодавців, що згідно п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про нікчемність правочину. Банк прийняв погашення заборгованості за Кредитними договорами за рахунок коштів ОСОБА_5 у вигляді зміни черговості погашення боргу, тим самим останній отримав можливість отримати всю суму вкладу в повному обсязі, а мав би її отримати у розмірі 200000 грн., гарантованому Фондом гарантування вкладів суми відшкодування та решту у 4 чергу згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що свідчить про надання окремому кредитору переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку у розумінні п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як ознака нікчемності правочину. Як зазначено у повідомленні, Банк не отримав нових грошових надходжень на погашення зобов'язань за Кредитними договорами. Правочини з дострокового розірвання договору № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США та подальші правочини з переказу коштів від клієнта банку ОСОБА_5, є нікчемними на підставі п. 1, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VІ, оскільки:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (п.1 ч.3 ст.38 Закону № 4452-VІ);

- банк тим самим уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VІ).

Крім того, в повідомленні зазначено, що депозитний договір розірваний без застосування пункту 3.5 Договору № 45D-600259 про перерахування нарахованих процентів за пониженою ставкою. Банком прийнято рішення (Протокол №96 від 10.03.2016) про незастосування перерахунку нарахованих процентів за пониженою ставкою, при умові, що кошти за даним договором будуть направлені на виконання зобов'язань за Кредитними договорами № 16-11-15 від 29.05.2015 та № 17-11-15 від 29.05.2015.

Так, відповідно до п. 3.5. Договору, у випадку розірвання за заявою Вкладника, Банк при поверненні коштів здійснює перерахунок процентів, нарахованих на суму вкладу (частину вкладу) за останні 3 місяці, що передують даті повернення коштів (в т.ч. за фактичний термін розміщення, менший 3-х місяців) за процентною ставкою вкладу на вимогу «Гаманець», діючою на дату укладення даного договору - 0,10 процентів річних. Якщо сума виплачених раніше вкладнику процентів перевищує суму процентів, перерахованих за ставкою вкладу «Гаманець», то різниця між ними утримується Банком із суми вкладу (частини вкладу), яка повертається вкладнику.

Внаслідок прийнятого Банком рішення про незастосування п. 3.5. Договору № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів ОСОБА_5 отримав можливість повернути власний вклад із нарахованими відсотками за процентною ставкою 11,5% річних, в той час як Банк мав би перерахувати нараховані проценти за процентною ставкою у розмірі 0,10 % річних за останні 3 місяці, що передують даті повернення коштів, та різницю між розміром раніше виплачених процентів та перерахованих процентів мав утримати із загальної суми вкладу, що повертається.

Таким чином, внаслідок незастосування п.3.5. Договору № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів Банк у будь-якому разі недоотримав 205768,49 дол. США. Отже, дострокове розірвання Договору № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» без застосування п.3.5 даного договору, внаслідок чого Банк відмовився від власних майнових вимог на суму 205768,49 дол. США, в будь-якому разі є нікчемним у розумінні п.1 ч. 3 ст.38 Закону № 4452-VІ.

На підставі викладеного Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» звернувся з вимогою негайного (в день отримання даного повідомлення) виконання зобов'язань за кредитним договором № 17-11-15 від 29.05.2015 та кредитним договором № 16-11-15 від 29.05.2015.

Відповідачі залишили повідомлення без відповіді та виконання, після чого позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними нікчемних правочинів від 12.03.2016 про припинення зобов'язань шляхом виконання у розмірі 808090,00 доларів США за кредитним договором №17-11-15 від 29.05.2015, укладеним між ПАТ "КБ "Хрещатик" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Тупичівське" та про припинення зобов'язань шляхом виконання у розмірі 8254230,00 доларів США за кредитним договором №16-11-15 від 29.05.2015, укладеним між ПАТ "КБ "Хрещатик" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форсаж".

Судом встановлено, що 10.03.2016 ПАТ «КБ «Хрещатик» проведено засідання комітету з управління активами та пасивами, за результатами якого складений Протокол № 96. Вказаним протоколом зафіксовано, що комітет по управлінню активами та пасивами ПАТ «КБ «Хрещатик» вирішив здійснити дострокове повернення вкладу ОСОБА_5 відповідно до депозитного договору від 29.05.2015 № 45D-600259 в сумі 9062320 доларів США без застосування перерахунку нарахованих процентів за пониженою ставкою за умови, що кошти за даним договором будуть направлені на виконання зобов'язань ТОВ «Форсаж» та СТОВ «Тупичівське» за укладеними з ПАТ «КБ «Хрещатик» кредитними договорами».

Встановивши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши присутніх в судових засіданнях під час судового розгляду справи представників сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість первісних позовних вимог та необхідність відмовиу задоволенні первісного позову, а також про обґрунтованість зустрічного позову та необхіжність його задоволення у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Вирішуючи по суті первісний позов, суд враховує таке.

Підстави визнання правочину недійсним визначено ст.215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч.1, 2, 3, 5,6 ст.203 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Як роз'яснено у п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (далі постанова № 11), вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За змістом п. 2.9 зазначеної постанови відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Отже, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються Законом № 4452-VI, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Відповідно до п. 8. Розділу X «Прикінцев та перехідні положення» Закону № 4452-VI законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частинами 1, 2, 10 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду (абз. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом (актами) перевірки (абзац 1 пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 № 826, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 863/28993 (далі за текстом - Порядок № 826).

Абзацами 1, 3 пункту 8 розділу ІІ Порядку № 826 встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені в ньому, та в разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ і вчиняє інші необхідні дії. Про прийняте рішення уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та в разі потреби - правоохоронні органи.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 3 ст. 38 Закону № 4452-VI встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо)щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Підстави для звернення з первісним позовом сформульовані позивачем за первісним позовом таким чином:

- внаслідок проведення банком операції з погашення кредиту за рахунок коштів ОСОБА_5 Банк фактично відмовився від власних майнових вимог до Позичальників та заставодавців, змінив черговість погашення боргу перед своїми вкладниками, а ОСОБА_5 отримав можливість отримати всю суму свого вкладу, а мав би її отримати у розмірі 200000 грн., гарантованому Фондом гарантування вкладів суми відшкодування та решту у 4 чергу згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що свідчить про надання окремому кредитору переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку у розумінні п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як ознака нікчемності правочину;

- банк не отримав нових грошових надходжень на погашення зобов'язань за Кредитними договорами;

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- депозитний договір розірваний без застосування пункту 3.5 Договору № 45D-600259 про перерахування нарахованих процентів за пониженою ставкою. Банком прийнято рішення (Протокол №96 від 10.03.2016) про незастосування перерахунку нарахованих процентів за пониженою ставкою, за умови, що кошти за даним договором будуть направлені на виконання зобов'язань за Кредитними договорами № 16-11-15 від 29.05.2015 та № 17-11-15 від 29.05.2015;

- внаслідок незастосування п.3.5. Договору № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів Банк у будь-якому разі недоотримав 205768,49 дол. США. Отже, дострокове розірвання Договору № 45D-600259 банківського вкладу «Оберіг» без застосування п.3.5 даного договору, внаслідок чого Банк відмовився від власних майнових вимог на суму 205768,49 дол. США, в будь-якому разі є нікчемним у розумінні п.1 ч. 3 ст.38 Закону № 4452-VІ.

Як випливає із суті правовідносин сторін, спір у даній справі має приватноправовий характер, оскільки є обумовленим порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Як встановлено судом, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» відповідно до відомостей, викладених на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, розпочато Фондом з 06.06.2016.

Тимчасова адміністрація у ПАТ «КБ «Хрещатик» була запроваджена відповідно з 05.04.2016 до 15.06.2016.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI якщо в банку, що ліківідовується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація припиняється.

Матеріали справи свідчать, що перевірку спірних правочинів розпочато та закінчено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у період дії тимчасової адміністрації (з 05.04.2016 до 15.06.2016). За результатами перевірки листами ПАТ «КБ «Хрещатик» за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів та здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» І.І. Костенко від 19.07.2016 № 47/8/6599 та № 47/8/6600 (том справи 1, а.с. 167-168) підтверджено повне погашення заборгованості та зобов'язань СТОВ «Тупичівське» за договором кредитної лінії № 17-11-15 від 29.05.2015 та ТОВ «Форсаж» за договором кредитної лінії № 16-11-15 від 29.05.2015, у зв'язку з чим також підтверджено припинення акцесорних по відношенню до вищенаведених кредитних зобов'язань договорів поруки та іпотеки.

Позивачем за первісним позовом суду не надано доказів відсутності у уповноваженої особи Фонду правових підстав для направлення вказаних вище листів від 19.07.2016 № 47/8/6599 та № 47/8/6600, а також про порушення уповноваженої особою ОСОБА_4 Костенко вимог закону під час здійснення перевірок під час дії тимчасової адміністрації та вжиття Фондом відповідних заходів реагування.

Повідомлення № 3/2194 про нікчемність правочинів (договорів) направлене Фондом на адреси громадянина ОСОБА_5, СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» лише 08.06.2018, вже під час процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик», чим порушено приписи ч. 2 ст. 38, п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI, оскільки перевірку правочинів уповноважена особа Фонду має право здійснювати виключно під час дії тимчасової адміністрації.

Крім того, під час дослідження вказаних обставин судом враховано те, що під час судового розгляду справи позивачем за первісним позовом суду не надано доказів дотримання процедуи прийняття рішення про нікчемність правочинів, встановленої Законом № 4452-VI та Порядком № 826 (суду не надано висновку Комісії, складеного та поданого на розгляд уповноваженій особі Фонду, оформленого відповідним актом (актами) перевірки (абзац 1 пункту 7 розділу ІІ Порядку № 826).

Абзацами 1, 3 пункту 8 розділу ІІ Порядку № 826 встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки готує та підписує відповідний розпорядчий документ і вчиняє інші необхідні дії. Про прийняте рішення уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та в разі потреби - правоохоронні органи.

Доказів дотримання встановленої законом процедури суду позивачем за первісним позовом та Фондом не надано, що позбавляє суд можливості дійти висновку про належність та допустимість повідомлень Фонду про нікчемність правочинів як доказів у даній справі.

Щодо доводів позивача за первісним позовом про неправомірність рішення ПАТ «КБ «Хрещатик» (Протокол №96 від 10.03.2016) про незастосування перерахунку нарахованих процентів за пониженою ставкою суд зауважує, що вказане рішення було прийняте за умови, що кошти за даним договором будуть направлені на виконання зобов'язань за Кредитними договорами № 16-11-15 від 29.05.2015 та № 17-11-15 від 29.05.2015. Таким чином, грошові кошти, що знаходилися у розпорядженні банку за укладеним з ОСОБА_8 депозитним договором, за результатами рішення про їх зарахування за кредитними договорами не були отримані іншими, ніж ПАТ «КБ «Хрещатик», особами, і за межі платіжної системи банку не перераховувалися.

Незастосування перерахунку нарахованих процентів за пониженою ставкою за депозитним договором жодним чином не пов'язане із фактом погашення заборгованості за кредитними договорами за рахунок коштиів за цим депозитним договором.

Виходячи з предмету спору - визнання недійсними банківських операцій з перерахування грошових коштів з одного рахунку на інші, суд не вбачає підстав для застосування приписів ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI до відносин за депозитним договором у частині нарахування відсотків.

Крім того, вказане оформлене Протоколом від 10.03.2016 № 96 рішення уповноважених осіб ПАТ «КБ «Хрещатик» є чинним, ніким не скасоване та не оскаржене.

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами спростовуються твердження позивача за первісним позовом та третьої особи про фактичне надання пільг або інших переваг ОСОБА_5 перед іншими кредиторами банку в процесі припинення договору депозиту та виконання спірних кредитних договорів. Також позивачем за первісним позовом суду не надано доказів безоплатного відчуження майна банку, про що зазначено у повідомленні та первісному позові, а також порушення інших майнових інтересів банку саме через вчинення оспорюваних дій.

Порушення ж процедури (у тому числі встановленого законом періоду та етапів) прийняття рішення про нікчемність правочинів, а також суперечливість одних висновків Фонду іншим (листи уповноваженої особи Фонду від 19.07.2016 № 47/8/6599 та № 47/8/6600 та зазначені повідомлення) має своїм наслідком неправомірність надісланих відповідачам за первісним позовом та ОСОБА_5 повідомлень від 08.06.2018 № 3/2194 про нікчемність правочинів (договорів).

Як зазначено у повідомленні, Банк не отримав нових грошових надходжень на погашення зобов'язань за Кредитними договорами.

В чому полягають вказані нові грошові надходження на користь банку саме за кредитними договорами, позивач за первісним позовом суду обгрнутовано не пояснив, не врахувавши при цьому також те, що відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, після отримання усіх грошових коштів за кредитними договорами ПАТ «КБ «Хрещатик» як кредитор втратив право на будь-які додаткові грошові кошти, оскільки дія договорів припинилася їх повним належним виконанням.

Позивачем за зустрічним позовом також не доведено, чи дійсно мали місце переваги (пільги) по відношенню до інших клієнтів Банку (у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що укладені договори підпадають під ознаки "нікчемності", які наведені у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Крім того, суд погоджується із доводами відповідачів за первісним позовом про те, що рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача (банківський переказ), що є предметом спору, не є правочином щодо припинення зобов»язань, як на цьому наполягає позивач, а тому до вказаної банківської операції не можуть бути застосовані норми ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 911/2623/17.

З урахуванням викладеного вище суд доходить висновку про недоведеність матеріалами справи, її фактичними обставинами обгрунтованості вимог первісного позову, внаслідок чого у задоволенні первісного позову слід відмовити за необгрунтованістю.

Щодо зустрічного позову суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об'єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.

В обгрунтування вимог зустрічного позову позивачі за зустрічним позовом послалися на факти погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між позивачами та відповідачем за зустрічним позовом, на наявність порушення законних прав та інтересів позивачів з боку ПАТ «КБ «Хрещатик» у вигляді встановлення факту нікчемності банківських операцій з перерахування коштів за кредитними догвоорами, що в подальшому спричинить вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» щодо повторної сплати позивачами банку вже сплачених з депозитного рахунку ОСОБА_5 грошових сум.

Факт перерахування грошових коштів з депозитного рахунку ОСОБА_5 у рахунок погашення усіх виплат за укладеними позивачами за зустрічним позовом та ПАТ «КБ «Хрещатик» кредитними договорами підтверджений матеріалами справи та учасниками судоовго процесу не спростовується.

Також є встановленою судом необгрунтованість тверджень ПАТ «КБ «Хрещатик» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нікчемності банківської операції з перерахування грошових коштів за кредитними договорами та неправомірність повідомлення від 08.06.2018 № 3/2194 про нікчемність правочинів.

Вказане підтверджує факт наявності у відповідача за зустрічним позовом щодо повторного отримання від позивачів за зустрічним позовом грошових сум, що вже були сплачені у рахунок погашення зобов?язань за кредитними договорами.

Таким чином, судом як підтверджені матеріалами справи приймаються до уваги доводи позивачів за зустрічним позовом про те, що їх права були порушені, зокрема, шляхом направлення 08.06.2018 на адреси ОСОБА_5, СТОВ «Тупичівське» та ТОВ «Форсаж» Уповноваженою особою Фонду повідомлення № 3/2194 про нікчемність правочинів (договорів).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 910/10798/17.

Беручи до уваги обрання позивачем належного способу захисту порушених прав (визнання припиненим виконаного зобов?язання), який відповідає змісту порушеного права та спрямований на його відновлення, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених зустрічних позовних вимог щодо визнання припиненим зобов?язання ТОВ "Форсаж" перед ПАТ "Комерційний банк" "Хрещатик" за кредитним договором №16-11-15 від 29.05.2015 на загальну суму 8334216,05 доларів США, визнання припиненим зобов?язання СТОВ "Тупичівське" перед ПАТ "Комерційний банк" "Хрещатик" за кредитним договором №17-11-15 від 29.05.2015 на загальну суму 819791,85 доларів США, та про наявність підстав для задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.У задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Визнати припиненим зобов?язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж" перед Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк" "Хрещатик" за кредитним договором №16-11-15 від 29.05.2015 на загальну суму 8334216,05 доларів США;

4. Визнати припиненим зобов?язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тупичівське" перед Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк" "Хрещатик" за кредитним договором №17-11-15 від 29.05.2015 на загальну суму 819791,85 доларів США.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2018.

Суддя Демидова М.О.