ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 Справа № 914/1172/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Ресурс, м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 відділу міста Львова, м.Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 товариства Укртрансгаз, м.Київ

про стягнення 839544,97 грн.

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів

до ОСОБА_2 відділу міста Львова, м.Львів

про стягнення 2243268,39 грн.

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_5;

від третьої особи-1: ОСОБА_6

від третьої особи-2: ОСОБА_7

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Ресурс до відповідача ОСОБА_2 відділу міста Львова, за участю третіх осіб: ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз та ОСОБА_4 товариства Укртрансгаз про стягнення 839544,97 грн.

Крім того ОСОБА_3 акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Львівгаз, як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору подано позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 відділу міста Львова про стягнення 2243268,39 грн.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав пояснення (вх.№48086/18 від 14.12.2018р.).

Представник третьої особи-1 надав пояснення по суті спору, подав заяву (вх.№48259/18 від 17.12.2018р.).

Представник третьої особи-2 надав усні пояснення по суті спору.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору позовні вимоги підтримала повністю, просила її позов задоволити з підстав, що викладені у позовній заяві третьої особи.

Представник ОСОБА_2 відділу міста Львова зазначив, що ні позивачем, ні третіми особами не було вчинено жодних дій, передбачених законодавством щодо повідомлення про фактичного постачальника газу та ціну по якій він постачається.

При цьому представник ОСОБА_2 відділу міста Львова зазначив, що враховуючи те, що ТзОВ «Укргазресурс» не здійснив алокацію обсягу природнього газу та фактично не поставив його, вважає позовні вимоги за первісним позовом безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 газ ресурс» (надалі - позивач) та Квартирно - експлуатаційним відділом м. Львова ( надалі - відповідач) було укладено договір № ГБ Л2602 постачання природного газу ( надалі договір).

Згідно п. 1.1. та 1.2 Постачальник ( позивач) зобовязується поставити Споживачу у 2018 році товар: природний газ (ДК 021:2015 -09120000-6 Газове паливо) (далі газ). В обсягах та порядку, передбачених даним Договором, а Споживач (відповідач) зобовязується прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

27 лютого 2018 року між сторонами по справі було підписано Додаткову угоду №1 до Договору. Вказаною угодою сторони погодили загальний обсяг закупівлі та ціну за одиницю товару -1000,00 м. куб. природного газу.

19 квітня 2018 року між сторонами по справі було підписано Додаткову угоду №2 до Договору. Вказаною угодою сторони внесли зміни до Договору в частині планових місячних обсягах поставки, загального обсягу закупівлі та ціні за одиницю товару - 1000,00 м. куб. природного газу.

В матеріалах справи також наявні акти-приймання передачі природного газу підписані сторонами:

- від 28.02.2018 року обсягом 595,050 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 5467914, 46 грн. з ПДВ в лютому 2018 року;

- від 31.03.2018 року обсягом 558,648 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 5133416,47 грн. з ПДВ в березні 2018 року;

- від 30.04.2018 року обсягом 88,058 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 839544,97 грн. з ПДВ в квітні 2018 року.

Акт приймання передачі природного газу від 30.04.2018 року за квітень 2018 року відповідачем не підписаний.

Згідно листа №1214 відповідач замовив у позивача поставку природного газу обсягом 100,000 тис. м. куб.

Крім цього, в матеріалах справи є листи (номінації) ТОВ «ОСОБА_1 газ ресурс» від 20.03.2018 р., 26.03.2018 р., 29.03.2018 року та 02.04.2018 року про постачання природного газу в квітні 2018 року по обєктах споживачах.

Також судом встановлено, що 01.01.2016 року між ОСОБА_3 акціонерним Товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» ( третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору) та ОСОБА_2 відділом м. Львова (відповідачем) укладено договори розподілу природного газу шляхом надання підписаної Відповідачем заяв-приєднання №094207HQ0REB016 та №094207HQ0RАB016 від 01.01.2016 року до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015.

Відповідно до п.1.3 типового договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. ст. 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобовязується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п.2.1. типового договору).

Факт надання послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, згідно пункту 6.6 типового договору та пункту 6 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, підтверджується підписаним позивачем актом наданих послуг.

Згідно п. 6.4 типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як

плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

За наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об'єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від оператора ГРМ до споживача відбуваються на межі балансової належності об'єкта споживача (п. 3.2. договору).

За умовами п. 3.3 договору та п. 3 гл. 5 розділу VI Кодексу ГРМ споживач, що не є побутовим, зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об'єм споживання природного газу споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Відповідно до п.п. 5 п. 7.4 договору споживач зобов'язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України (п. 8.1 договору).

На виконання умов договору розподілу, протягом квітня 2018 року ПАТ «Львівгаз» (третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору) розподілило (доставило) відповідачу в обсязі 88,058 тис.м.куб. природного газу, що підтверджується актами наданих послуг з розподілу газу, а саме: №ЛВ000054580 від 30.04.2018 року, №ЛВ000052989 від 30.04.2018 року, №ЛВ000047194 від 30.04.2018 року, №ЛВ000047023 від 30.04.2018 року, №ЛВ000047174 від 30.04.2018 року, №ЛВ000047283 від 30.04.2018 року.

Проте, як стверджує ПАТ «Львівгаз» (третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору), газ спожитий в квітні 2018 року був отриманий відповідачем без жодної правової підстави. У звязку із цим, ПАТ «Львівгаз» в даній справі звернувся із самостійними вимогами про сплату вартості природного газу, спожитого відповідачем у квітні 2018 року.

Судом також встановлено, що у звязку із заборгованістю відповідача перед ПАТ «Львівгаз» за неврегульований небаланс за серпень 2017 року, яка встановлена постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 по справі №914/2059/17, ПАТ «Львівгаз» направляло відповідачу

повідомлення про самостійне припинення газоспоживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями:

- про припинення газопостачання від 13.11.2017 року;

- про припинення газопостачання №25 від 15.11.2017 року;

- про припинення (обмеження) газопостачання №П349 від 30.03.2018 року.

Натомість, відповідач, за твердженням третьої особи із самостійними вимогами, здійснював відмову у наданні доступу для відключення обєктів працівниками ПАТ «Львівгаз».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а позов третьої із самостійними вимогами слід задоволити виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 40 Закону України від 09.04.2015 № 329-VIII «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 1 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем і оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" визначені обов'язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 5 глави І розділу І Кодексу газотранспортної системи несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по субєкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного підєднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджений обсяг природного газу - обсяг (обєм) природного газу споживача (у тому числі прямого споживача), погоджений оператором газотранспортної системи на відповідний розрахунковий період із ресурсу постачальника споживача, що включений до підтвердженої номінації цього постачальника;

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

алокація - віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Згідно положень глави 1 розділу ХІ Кодексу газотранспортної системи для отримання послуг з транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку.

Відповідно до п. 8 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації/місячній номінації/реномінації, крім випадків, передбачених нижче.

У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «Львівгаз» (третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору) у своєму позові зазначає про факт наявності заборгованості КЕВ м. Львова перед ПАТ «Львівгаз» за неврегульований небаланс за серпень 2017 року, який встановлено постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 по справі №914/2059/17.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.11.2017 у справі № 914/2059/17 за позовом ТОВ «Крафт Фінанс» до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», за участю третіх осіб 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ «Львівгаз збут» та ПАТ «Укртрансгаз», третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 відділу м. Львова про зобовязання відповідача припинити вчинення певних дій; зобовязання відповідача до вчинення певних дій; визнання позивача єдиним гарантованим постачальником природного газу в квітні-серпні 2017р. позов задоволено частково. Вирішено зобовязати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» припинити здійснювати розподіл природного газу, який постачається іншими постачальниками на КЕВ у м. Львові на період дії договору на постачання природного газу №1-С/03/4 від 29.03.2017 укладеного між КЕВ м. Львова та ТОВ «Крафт Фінанс», визнано ТОВ «Крафт Фінанс» єдиним гарантованим постачальником природного газу в квітні-серпні 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №914/2059/17 апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задоволено частково, рішення Господарського суду Львівської області від 30.11.2017 у справі № 914/2059/17 скасовано частково. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про зобовязання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» припинити здійснювати розподіл природного газу, який постачається іншими постачальниками на КЕВ у м. Львові на період дії договору на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017 укладеного між КЕВ м. Львова та ТОВ «Крафт Фінанс» та визнання за ТОВ «Крафт Фінанс» єдиним гарантованим постачальником природного газу в квітні-серпні 2017 року відмовлено повністю. В решті рішення Господарського суду Львівської області від 30.11.2017 у справі № 914/2059/17 залишено без змін.

У постанові зазначено, що КЕВ м. Львова за серпень 2017 року отримано природний газ без правової на те підстави. В результаті несанкціонованого відбору газу весь обсяг газу отриманий КЕВ м. Львова за серпень 2017 внесений на алокацію оператора газорозподільної системи ПАТ «Львівгаз» в порядку передбаченому абзацом 2 п. 8 глави 3 розділу ХІІ Кодексу газотранспортних систем.

Таким чином, факт заборгованості відповідача перед ПАТ «Львівгаз» за небаланс серпня 2017 року підтверджується вищевказаною постановою та є преюдиційною обставиною і не потребує повторного доведення.

Доказів сплати вищевказаної суми заборгованості в справі немає.

Відповідно до п.п. 9 п.1 Розділу 7 Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження /припинення природного газу, зокрема і

випадку наявності заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.

Абзацом 5 пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що, якщо неврегульваний небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до обєкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

З урахуванням наявності в матеріалах справи доказів про вжиття ПАТ «Львівгаз» заходів для припинення газопостачання та відмови відповідача у наданні дозволу для припинення газопостачання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для віднесення обсягу, розподіленого газу відповідачу за квітень 2018 року до небалансу Оператора ГРМ із коефіцієнтом 2.

Крім цього, згідно положеннями п.1 ч.2 ст. 14 ЗУ «Про ринок природного газу» за умови виконання споживачем своїх зобовязань за договором постачання зміна постачальника за ініціативою споживача має бути завершена в термін не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити постачальника, за умови дотримання правил зміни постачальника, у тому числі обовязку щодо здійснення повного остаточного розрахунку з попереднім постачальником;

Згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №914/2059/17 колегія суддів погодилась з поясненням позивача, що природний газ в обсязі 130,057 тис.м. куб. не міг бути переданий, не зважаючи на те, що були підтверджені номінації в ТОВ «Крафт Фінанс», в силу обмежень зазначених в абзаці 2 п. 5 Розділу IV Правил постачання природного газу, оскільки в споживача була заборгованість, яка підтверджена, зокрема рішенням Господарського суду Львівської області від 19.04.2017 у справі №914/585/17 та станом на 19.04.2017 становила 2 100 816,03 грн., перед первісним постачальником природного газу, яким являється ТОВ «Львівгаз збут».

Натомість, підтверженням такої є укладення договору із ТОВ «Львівгаз збут» по переговорній процедурі в системі «Ргоzoro».

Про наявність заборгованості також свідчить рішення господарського суду Львівської області від 31.10.2018 року в справі № 914/1127/18 за позовом ТОВ "Львівгаз збут" до ОСОБА_2 відділу м. Львова про стягнення заборгованості згідно актів приймання передачі природного газу за квітень - липень 2017 року в розмірі 1 192 009,58 грн., з яких: 1 034 874,83 грн. - основний борг, 124 785.54 грн. - інфляційних втрат, 32 349.21 грн. - 3% річних, який позов ПАТ «Львівгаз» задоволено в повному обсязі.

Таким чином, відповідач маючи заборгованість перед ТОВ «Львівгаз збут» уклало договір із позивачем без дотримання вимог ст. 14 ЗУ «Про ринок природного газу»

Не заслуговує на увагу та відхиляється судом посилання Позивача на укладений між КЕВ м.Львова та ТзОВ «ОСОБА_1 газ ресурс» Договір на постачання природного газу № ГБ Л2602 від 26.02.2018 року, оскільки не спростовують фактичних обставин справи, встановлених постановою Львівського апеляційного господарського суду №914/2059/17 від 17.04.2018 року, яка набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.79 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч.1 ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується квитанцією №33981466 від 27.07.2018р. Крім того, позивачем було понесено витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією №10/18 від 24.07.2018р.

Розподіл витрат по сплаті судового збору, суд прийшов до висновку розподілити відповідно до ст.129 ГПК України, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. В задоволені позову ТОВ «ОСОБА_1 Ресурс» про стягнення з КЕВ м.Львова заборгованості за послуги постачання природного газу в розмірі 839544,97 грн. за квітень 2018 року відмовити.

2. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ «Львівгаз» задоволити.

3. Стягнути з ОСОБА_2 відділу м.Львова (місцензнаходження: 79007, м.Львів, вул.Батуринська, 2; код за ) на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42; код за ) вартість природного газу за квітень 2018 року в розмірі 2243268,39 грн. та судовий збір в розмірі 33649,03 грн.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, що визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.12.2018р.

Суддя Гоменюк З.П.