ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018м. ДніпроСправа № 904/7825/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого в колегії судді: Панна С.П., членів колегії: суддя Мельниченко І.Ф., суддя Ліпинський О.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

Третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про виселення з приміщення нежитлової будівлі та стягнення заборгованості у розмірі 115 871,80 грн. за договором оренди

Представники:

від позивача: Руденко С.В. -представник дов. №2112 від 29.10.2018р.

від відповідача: Микуленко В.В. -представник дов. №б/н від 28.10.2018р.

від відповідача: Костюк М.В. -представник дов. №б/н від 28.10.2018р.

від третьої особи: Конох Я.В. -представник дов. №36 від 08.08.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця", орендодавець) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.09.2017) до Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни (далі - ФОП Ментій Т.М., орендар),у якому просить:

- виселити Фізичну особу - підприємця Ментій Тетяну Миколаївну з нерухомого майна, а саме: будівлі магазину (реєстраційний номер 10) загальною площею 141,0 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, буд. 126, яке належить Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця";

- стягнути з Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованість з орендної плати по договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 за січень-травень 2017 року у розмірі 40671,68 грн. та неустойки за квітень-травень 2017 року у розмірі 46377,34 грн.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням орендарем своїх зобов'язань з внесення орендної плати за договором оренди №12/02-3489-ОД, припиненням цього договору 31.03.2017 у зв'язку з відмовою орендодавця від його продовження листом від 13.04.2017 №НИМ-07/316 та неповерненням відповідачем об'єкта оренди за актом приймання-передачі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2018р., позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 у справі №904/7825/17 скасовано, справу №904/7825/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2017р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.07.2018р.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" не є стороною договору оренди №12/02-3489-ОД від 07.07.2009, а отже не має законних підстав для зміни або припинення цивільних прав та обов'язків, які виникли між відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, та які були встановлені ними (за згодою сторін) шляхом укладення зазначеного (основного договору). Відповідач зазначає, що додатковий договір від 10.03.2016 до основного договору оренди №12/02-3489-ОД від 07.07.2009, та подальші додаткові договори повинні бути визнані недійсними в судовому порядку, на підставі ст. 207 Господарського кодексу України та ст. 83 ГПК України. Також, відповідач вказує, що належним чином виконував свої договірні зобов'язання та сплачував орендну плату за спірний період у повному обсязі. За викладеного, відповідач просив суд, у відповідності до ст. 83 ГПК України визнати недійсними додаткові договори від 10.03.2016, 18.03.2016, 18.07.2016, 15.09.2016, 25.10.2016 та 29.10.2016, укладені між позивачем та відповідачем, як додаткові угоди (договори) до договору оренди №12/02-3489-ОД від 07.07.2009; відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Третя особа просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, залізниця не надала доказів переходу права власності на спірне майно. Вважає, що позивач уклавши Додаткову угоду змінив такі істотні умови основного договору: сторона за договором та орендну плату. Оскільки договір оренди укладений з Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області як орендодавцем, то зміна власника орендованого майна є істотною умовою, що допускається лише за згодою сторін (п. 10.3 Договору, ст.ст. 636, 638, 651, 652 Цивільного кодексу України). Матеріали справи свідчать, що позивач не є стороною основного договору оренди, а отже не має законних підстав для зміни або припинення цивільних прав та обов'язків відповідача та третьої особи, тому додатковий договір від 10.03.2016р., укладений між позивачем та відповідачем, не є додатковою угодою до договору оренди № 12/02-33489-ОД від 07.07.2009р. Умовами договору оренди не передбачено можливості його розірвання в односторонньому порядку. Не погоджується з посиланням позивача, оскільки державне майно, яке внесено до статутного капіталу товариства, не передано у власність залізниці, а статус державного майна не змінено. Правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності залізниці на майно, що є об'єктом оренди за спірним договором, відсутні.

Позивач подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив про необґрунтованість доводів відповідача про пропущення позивачем встановленого ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" місячного терміну для звернення з заявою про припинення дії договору оренди. Позивач зазначив, що вчасно попередив відповідача про припинення строку дії договору та пропонував відповідачу повернути орендоване майно. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.07.2017р. відкладено підготовче засідання на 05.09.2018р. на 11:00год.

Ухвалою суду від 05.09.2018р. продовжено підготовче провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 04.10.2018р.на 15:30 год.

Ухвалою суду від 04.10.2018р. відкладено підготовче засідання на 16.10.2018р. на 09:00год.

Ухвалою суду від 16.10.2018р. призначено колегіальний розгляд справи №904/7825/17, для визначення складу судової колегії скеровано справу на автоматизований розподіл.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018р. № 771 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 17.10.2018р. призначено колегію у складі трьох суддів: головуючий суддя - Панна С.П., судді - Мельниченко І.Ф., Ліпинський О.В.

Ухвалою суду від 22.10.2018р. прийняти справу № 904/7825/17 до свого провадження у складі трьох суддів: головуючий суддя - Панна С.П., судді - Мельниченко І.Ф., Ліпинський О.В., розпочато слухання справи № 904/7825/17 спочатку, призначено підготовче засідання на 20.11.2018р. о 14:10год.

20.11.2018р. в засіданні оголошено перерву до 05.12.2018р. о 12:00 год.

Ухвалою суду від 05.12.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 904/7825/17 до судового розгляду по сутів засіданні на 19.12.2018р. о16:00год.

05.12.2018р. позивач подав до суду клопотання про зміну найменування позивача.

Ухвалою суду від 05.12.2018р. дане клопотання задоволено та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

27.12.2018р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2009 між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ментій Тетяною Миколаївною (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3489-ОД.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - будівлю магазину площею 141кв.м., розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, 126, і перебуває на балансі державного підприємства "Придніпровська залізниця" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку/актом оцінки на 28.02.2009 і становить за незалежною оцінкою/залишковою вартістю 367497 грн.

Згідно до п.2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі майна.

Відповідно до пункту 3.11 договору зобов'язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

Пунктами 5.2, 5.4 договору передбачено, що орендар зобов'язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6. цього договору, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, в тому числі, сплати податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Щомісячно не пізніше 15 числа звітувати орендодавцю та балансоутримувачу про внесення орендної плати, скоригованої на індекс інфляції, до державного бюджету та на розрахунковий рахунок балансоутримувача з одночасним наданням копій платіжних доручень з відміткою обслуговуючого банку.

На виконання умов договору оренди №12/02-3489-ОД орендодавцем було передано, а орендарем прийнято будівлю магазину вартістю 367497 грн. за актом приймання-передачі від 07.07.2009 в оренду приміщення площею 141кв.м. у будівлі, що знаходиться на балансі ДП "Придніпровська залізниця" за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, 126.

Згідно з пунктом 10.1 договору цей договір укладено строком на 1 рік та діє з 07.07.2009 до 06.07.2010. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації наданої органом пожежного нагляду та узгодження балансоутримувача, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

У п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснено, що зі змісту ст.ст. 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

В подальшому додатковими угодами до договору оренди №12/02-3489-ОД сторонами було неодноразово продовжено строк дії даного договору, а саме: додатковою угодою від 22.04.2010 строк дії договору продовжено до 05.07.2013; додатковою угодою від 28.08.2013 строк дії договору продовжено до 31.12.2013 (включно); додатковою угодою від 01.04.2014 строк дії договору продовжено до 31.12.2014 (включно); додатковою угодою від 14.11.2014 строк дії договору продовжено до 31.03.2015 (включно).

Також, додатковою угодою від 26.02.2015 третя особа і відповідач внесли зміни до абзацу 2 пункту 10.1 договору оренди №12/02-3489-ОД, виклавши його у наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 01.04.2015 до моменту створення (реєстрації) ПАТ "Українська залізниця", але не більше ніж по 28.02.2018".

У зв'язку з утворенням ПАТ "Українська залізниця", між останнім і фізичною особою-підприємцем ФОП Ментій Т.М. було укладено додатковий договір від 10.03.2016 до договору оренди №12/02-3489-ОД, згідно з пунктом 1 якого сторони погодили, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди №12/02-3489-ОД, є ПАТ "Українська залізниця". Пункт 3.6 договору оренди №12/02-3489-ОД викладено сторонами в новій редакції: "Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - структурний підрозділ "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", код ЄДРПОУ одержувача - №40081237/ч.н.250, банк одержувача - ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" Дніпровське регіональне відділення, МФО 322959 рахунок №106 не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним".

Згідно з пунктами 11, 12 додаткового договору від 10.03.2016 умови цього додаткового договору поширюються на взаємовідносини сторін, що виникли з 01.12.2015. Цей додатковий договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до "31" березня 2016 року включно". Усі інші умови договору, не порушені даним додатковим договором, залишаються без змін.

10.03.2016 сторонами даного додаткового договору підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна, згідно з пунктами 1, 2 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (об'єкт оренди) - будівля магазину площею 141кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, 126, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 20.06.2013 і становить за незалежною оцінкою 309072 грн. Об'єкт оренди обліковується на балансі структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Правонаступництво ПАТ "Українська залізниця" стосовно прав та обов'язків РВ ФДМУ по Дніпропетровській області, як первісного орендодавця за договором оренди №12/02-3489-ОД, випливає з положень статей 115, 329, 770 ЦК, статті 85 ГК, статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статей 2, 4, 5, 6 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", а також підтверджується передавальним актом від 03.08.2015 і зведеним переліком майна державного підприємства "Придніпровська залізниця", що вноситься до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця", затвердженими Міністром інфраструктури України 18.08.2015, згідно з якими орендоване відповідачем за договором оренди №12/02-3489-ОД нерухоме майно було передано державним підприємством "Придніпровська залізниця" до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Укладаючи додатковий договір від 10.03.2016 договору оренди №12/02-3489-ОД, сторони безпосередньо в умовах цього додаткового договору відзначили, що заміна сторони орендодавця відбувається у зв'язку з утворенням ПАТ "Українська залізниця" відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", що орендодавцем майна за договором оренди №12/02-3489-ОД є ПАТ "Українська залізниця".

У подальшому, додатковими угодами від 18.03.2016, від 18.07.2016, від 15.09.2016, від 29.11.2016 та від 19.06.2017 сторони встановлювали новий строк дії договору, а відповідно до останнього додаткового договору сторонами погоджено, що договір оренди діє з 01.04.2017 по 31.05.2019 включно.

Крім того, додатковим договором від 25.10.2016 пункт 3.1 договору оренди №12/02-3489-ОД доповнено абзацом 2 та викладено в такій редакції: "Орендна плата, визначена за домовленістю сторін, з 01.10.2016 року становить 10983,00 грн. без ПДВ".

Згідно статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Верховний Суд у своїй постанові від05.06.2018р. зробив акцент на той факт, що починаючи з 10.03.2016 між сторонами неодноразово укладалися додаткові договори про продовження дії договору оренди №12/02-3489-ОД від 07.07.2009, які виконувалися орендарем та ніким не оспорювалися і не визнавалися недійсними з підстав їх укладення неналежним орендодавцем, у зв'язку з чим, правомірність вказаних правочинів презюмується в силу приписів статті 204 ЦК.

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 3, а.с. 205-206) об'єкт оренди: нежитлова будівля магазину «А-1» загальною площею 141,0 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, буд. 126, належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця", та згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» даний запис не скасовано.

У судовому засіданні 06.12.2018 позивачем було надано лист Регіонального відділення Фонду держмайна України у Дніпропетровській області № 18-02-03913 від 18.07.2016, яким ФОП Ментій Т.М. та РВ «Придніпровська залізниця» було повідомлено про відмову від договору оренди №12/02-3489-ОД від 07.07.2009.

Верховний Суд, при направленні на новий розгляд справи № 904/7825/16 у своїй постанові від 05.06.2018р. звернув увагу на те, що судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не надано належної правової оцінки змісту листів ПАТ "Українська залізниця" від 13.04.2017 №НИМ-07/316 та від 01.06.2017 №268/ДН-2 в їх сукупності.

Як було з'ясовано у судовому засіданні, 21.04.2017 позивач направив на адресу відповідача лист №НИМ-07/316 від 13.04.2017, яким повідомив орендаря, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 №Ц-57/25 зокрема ухвалено продовження дії договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3489-ОД та інших договорів до 31.05.2017. При цьому відповідачу запропоновано погодити внесення змін до договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3489-ОД та інших договорів і повернути підписані та скріплені печаткою додаткові договори до 24.04.2017 шляхом передачі через балансоутримувача орендованого майна. До додатку до листа були додані додаткові договори.

Також у цьому листі відзначено, що за вимогою ПАТ "Укрзалізниця", відповідачу необхідно по терміну завершення договорів оренди повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів, шляхом підписання акту приймання-передачі, з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі та відшкодування витрат балансоутримувача.

Таким чином, зазначений лист позивача містить дві пропозиції: першу - про внесення змін до договору оренди на інших умовах, викладений в проекті додаткової угоди, яка додається до цього листа, та другу - по терміну завершення договору оренди за вимогою позивача повернути майно.

Вказаний лист було отримано відповідачем 05.05.2017, про що свідчить неявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с.45).

Як вбачається з матеріалів справи, направлення позивачем листа №НИМ-07/316 від 13.04.2017 лише 21.04.2017 та фактичного отримання його 05.05.2017 орендарем, останній об'єктивно не міг повернути підписаний проект додаткового договору у визначений позивачем термін - до 24.04.2017.

Також, листом від 01.06.2017 року № 268/ДН-2, направленого на адресу відповідача 08.06.2017 зазначено, що ПАТ "Укрзалізниця" на той час не отримано погоджені орендарем додаткові договори до договорів оренди (в тому числі до договору оренди №12/02-3489-ОД). Також орендодавець вдруге повідомив орендаря про закінчення терміну дії договору оренди 31.03.2017 та повідомив, що за вимогою ПАТ "Укрзалізниця" відповідачу по терміну завершення договорів необхідно повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів, шляхом підписання акту приймання-передачі з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі (т. 1, а.с.46-47).

Позивач зазначає, що до теперішнього часу майно не повернуто, а орендар продовжує ним користуватись та не реагує на звернення орендодавця щодо його повернення. При цьому, в результаті проведеної 01.06.2017 року перевірки представниками орендодавця використання нежитлової будівлі, було встановлено, що в будівлі ведеться торгівельна діяльність, товар, обладнання та інвентар знаходяться в орендованих приміщеннях. Орендар не звільнив займане ним приміщення та не повернув орендоване майно.

Як вже вище було зазначено, сторонами 19.07.2017р. було укладено додатковий договір про погодження дії договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009по 31.05.2019 включно.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, норма зазначеної статті має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов'язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, з урахуванням того, що орендодавцем фактично не було направлено (надано) орендарю заяву про припинення спірного договору оренди або заперечення щодо його оновлення на новий строк, а зміст листів №НИМ-07/316 від 13.04.2017 та № 268/ДН-2 від 01.06.2017 року по своїй суті не спрямовані на припинення договору оренди, судом встановлено факт пролонгування дії договору № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 додатковою угодою від 19.06.2017 по 31.05.2019 включно.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічні положення містяться в статті 759 Цивільного кодексу України та статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вплачувати орендну плату. Аналогічні положення містяться в пункті 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до умов договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 (пункти 11, 12 додаткового договору від 10.03.2016), строк оплати орендних платежів є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості не надано.

За період користування майном з січня по травень 2017 року, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати за січень-травень 2017 року у розмірі 40 671,68 грн. (з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог за №б/н від 15.09.2017р.), яка підлягає до стягнення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 10.13. договору встановлено, що якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна після припинення договору, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. (ст. 387 ЦК України)

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 46 377,34 грн. за період з квітня по травень 2017 та виселити відповідача з нерухомого майна, а саме: будівлі магазину (реєстраційний номер 10) загальною площею 141,0 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, буд. 126, яке належить Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця".

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки у розмірі 46 377,34 грн. та виселення відповідача з нерухомого майна не підлягають задоволенню, оскільки як було вищезазначено судом, додатковим договором від 19.06.2017 сторони погодили дію договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 по 31.05.2019 включно та факту прострочення повернення речі колегією суддів не встановлено.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05.06.2018р. звернув увагу, що судами помилково залишено поза увагою та без надання належної правової оцінки пункт 3.11 договору оренди №12/02-3489-ОД, згідно з яким зобов'язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

Згідно пункту 3.11 договору оренди №12/02-3489-ОД від 07.07.2009 зобов'язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

Як видно з платіжних документів наданих відповідачем, останній, виконуючи умови договору, згідно з п. 3.11, сплатив на користь первісного орендодавця, згідно платіжних доручень № 188 від 06.07.2009 року (том 3, а.с. 21) завдаток на суму 4 007, 20 грн. та № 214 від 30.07.2009 року (том 3, а.с. 21) завдаток на суму 8 074, 44 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для зарахування сплаченої відповідачем суми завдатку в погашення суми боргу за орендну плату, оскільки додатковим договором від 19.06.2017 сторонами погоджено, що договір оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 діє по 31.05.2019 включно та дія договору оренди не припинилася.

Щодо вимог відповідача про визнання додаткових угод недійсними (том 1, а.с. 129-136), укладених між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" і Фізичною особою - підприємцем Ментій Тетяною Миколаївною не підлягають задоволенню, оскільки стаття 184 ГПУ України визначає, що дана заява подається виключно позивачем до закінчення підготовчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви позивачем згідно ЗУ «Про судовий збір» станом на дату подання позову сплачено 3 338,08 грн. судового збору (1 600,00 грн. - за вимогу немайнового характеру, 1 738,08 грн. - за вимоги майнового характеру). У зв'язку з поданням позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, судовий збір відповідно склав 3 200,00 грн. (1 600,00 грн. - за вимогу немайнового характеру, 1 600,00 грн. - за вимоги майнового характеру), тобто позивачем переплачено судовий збір у розмірі 138,08 грн. Дана сума підлягає поверненню позивачу за його клопотанням у відповідності до чинного законодавства України, яке на момент розгляду справи відсутнє.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання позовної заяви покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 05.06.2018р. зазначено, що судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг має здійснювати господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

За подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017р. відповідачем було сплачено 3 671,89 грн. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2018р. судові витрати у сумі 3 520,00 грн. за подання апеляційної скарги покладено на відповідача. Повернуто з Державного бюджету України фізичній особі - підприємцю Ментій Тетяні Миколаївні суму 151,89 грн. надмірно сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

За подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2018р. відповідачем сплачено 6 400,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір сплачений відповідачем за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно розміру позовних вимог у сумі 2 697,68 грн. (1 760,00 грн. - за вимогу немайнового характеру, 937,68 грн. - за вимоги майнового характеру).

Судовий збір сплачений відповідачем за подачу касаційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно розміру позовних вимог у сумі 4 904,87 грн. (3 200,00 грн. - за вимогу немайнового характеру, 1 704,87 грн. - за вимоги майнового характеру).

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни (50054, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, ) заборгованість з орендної плати по договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 за січень-травень 2017 року у розмірі 40 671,68 грн. (сорок тисяч шістсот сімдесят одна грн.68 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 747,56 грн. (сімсот сорок сім грн.56 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни (50054, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір сплачений відповідачем за подачу апеляційної скарги у сумі 2 697,68 грн. (дві тисячі шістсот дев'яносто сім грн. 68 коп.) та судовий збір сплачений відповідачем за подачу касаційної скарги у сумі 4 904,87 грн. (чотири тисячі дев'ятсот чотири грн. 87 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2018

Головуючий в колегії суддя С.П. Панна

Суддя І.Ф. Мельниченко

Суддя О.В. Ліпинський