ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2018 р. Cправа № 902/478/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, м.Вінниця

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-95", м.Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика", м.Вінниця

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

За участю секретаря судового засідання Кузьменко В.В.

За участю представників:

прокурор: Міняйло Інна Миколаївна, службове посвідчення № 033869 від 15.06.2015 р.

позивача: Москальчук Юрій Григорович, довіреність № 100 від 13.11.2018 р. дійсна до 28.12.2018 р.

відповідача: не з'явився.

третьої особи (ТД "Корсика"): Демида Віталій Борисович, керівник, паспорт НОМЕР_1 виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 04.08.1995 р. керівник згідно відомостей з ЄДРЮОФОП

присутній: ОСОБА_4, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.04.1997 р. (засновник ТОВ "ТД "Корсика" згідно відомостей з ЄДРЮОФОП).

В С Т А Н О В И В :

Керівник Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-95" про розірвання договору оренди землі від 20.04.2010 загальною площею 1,0363 га для виробничих потреб, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану позовну заяву розподілено до розгляду судді Тісецькому С.С., який ухвалою від 14.08.2018 відкрив провадження у даній справі вирішивши здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 29.08.2018.

В подальшому на підставі заяви судді Тісецького С.С. від 20.08.2018 та розпорядження керівника апарату суду від 20.08.2018 у зв'язку з тим, що підстави для проведення автоматизованого розподілу без врахування спеціалізації відпали здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 902/478/18 за результатами якого справу передано на розгляд судді Банаську О.О.

Ухвалою суду від 23.08.2018 р. справу № 902/478/18 прийнято до провадження новим складом суду.

Ухвалою суду від 29.08.2018 р. відкладено підготовче судове засідання до 03.10.2018 р.

Ухвалою суду від 25.09.2018 р. призначено судове засідання на 05.10.2018 р.

28.09.2018 р. на адресу суду від Вінницької місцевої прокуратури надійшло клопотання № 96/8330вих-18 від 28.09.2018 р., щодо залучення у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика".

Також, 28.09.2018 р. від Вінницької місцевої прокуратури на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 96/8332вих-18 від 28.09.2018 р.

Ухвалою від 05.10.2018 р. залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика".

Також ухвалою суду від 05.10.2018 р. відкладено підготовче судове засідання до 19.10.2018 р.

12.10.2018 р. на адресу суду від Вінницької місцевої прокуратури надійшов лист № 96/8823вих-18 від 11.10.2018 р.

Також, 12.10.2018 р. до суду від Вінницької місцевої прокуратури надійшло клопотання № 96/8822вих-18 від 11.10.2018 р., в якому останній просить суд продовжити процесуальний строк, який був встановлений ухвалою суду від 29.08.2018 р. та долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Ухвалою суду від 19.10.2018 р. відкладено підготовче засідання до 21.11.2018 р. Також даною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження передбачений ч. 3 ст. 177 ГПК України на 30 днів.

30.10.2018 р. на адресу суду від Вінницької місцевої прокуратури на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 96/9249вих-18 від 30.10.2018 р.

21.11.2018 р. через канцелярію суду представником третьої особи подано письмові пояснення № 01-20112018 від 20.11.2018 р., в яких останній просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 21.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 21.11.2018 р. призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.11.2018 р.

22.11.2018 р. через канцелярію суду представником третьої особи (ТОВ "ТД "Корсика") подано супровідний лист № 02-21112018 від 21.11.2018 р. та ряд документів.

Ухвалою суду від 22.11.2018 р. відкладено судове засідання по розгляду справи по суті до 20.12.2018 р.

30.11.2018 р. на адресу суду від Вінницької місцевої прокуратури надійшло доповнення № 96/9802 вих-18 від 19.11.2018 р. на виконання вимог ухвали суду.

03.12.2018 р. до суду від Вінницької місцевої прокуратури надійшов лист № 10253вих-18 від 28.11.2018 р.

У зв'язку із перебуванням судді 20.12.2018 р. у незапланованій відпустці ухвалою від 19.12.2018 р. призначено розгляд справи на 26.12.2018 р.

В судове засідання 26.12.2018 р. представник відповідача не з'явився, витребуваних доказів не подав, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, ухвалою суду від 19.12.2018 р., яка надсилалась йому рекомендованою кореспонденцією за адресою, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду Вінницької області у справі № 902/478/18 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 19.12.2018 р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76054131).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&е рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Слід наголосити, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" Європейським судом з прав людини наголошено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

При цьому суд приймає до уваги, що в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштових відправлень, якими зафіксовано отримання відповідачем ухвал суду по вказаній справі, що свідчить про поінформованість останнього про перебування вказаної справи в провадженні Господарського суду Вінницької області (а.с.52, 66,72, 136, 137, 144, т.1).

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні прокурор, представник позивача та третьої особи заявлений позов підтримали та просили суд його задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви прокурор просить розірвати договір оренди землі від 20.04.2010 загальною площею 1,0363 га для виробничих потреб, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані суттєвим порушенням відповідачем умов укладеного 20.04.2010 р. між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крок-95" договору оренди земельної ділянки в частині внесення орендної плати, а саме несплати останньої за період з 2015-2018 років.

Позивачем не було подано в матеріали справи заяви по суті справи в письмовому вигляді в якій було би викладено процесуальну позицію щодо заявленого позову.

Натомість в усних поясненнях, як вказувалось вище, позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні письмового пояснення з долученням відповідних доказів в яких би відповідач вказав власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

У письмовому поясненні від 20.11.2018 р. третя особа (ТОВ "ТД "Корсика") заявлений позов просить задовольнити.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 20.04.2010 р. між Вінницькою міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крок-95" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до п.п.1, 3 якого Орендодавець надає, а Орендар набуває право оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 1,0363 га для виробничих потреб у якісному стані без техногенної забрудненості (а.с.21-24, т.1).

Договір укладається терміном на 10 років з моменту прийняття рішення Вінницькою міською радою. Договір набуває чинності з дня його державної реєстрації та діє протягом встановленого терміну (п.9 Договору).

Вказаний договір зареєстровано у Вінницькій регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.06.2010 р. № 31.

За актом прийому-передачі земельної ділянки від 24.06.2010 р. Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку площею 1,0363 га розташовану АДРЕСА_1 (а.с.24 (зворотна сторона аркушу), т.1).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 16.02.2018 р. та інформації з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.05.2018 р. власником земельної ділянки площею 1,0363 га розташованої в АДРЕСА_1 кадастровий номер якої НОМЕР_3 являється Вінницька міська рада, а орендарем ТОВ "Крок-95" (а.с.27-28, 31, т.1).

Також судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2016 р. укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" останнє придбало ціле нежиле приміщення загальною площею 2 333,3 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1 та яке знаходиться на земельній ділянці площею 1,0363 га, кадастровий номер якої НОМЕР_3.

Право власності на нерухоме майно було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" 09.12.2016 р., що підтверджується наявною у справі інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 132762217 від 31.07.2018 р. (а.с.33-34, т.1).

30.03.2018 р. Вінницькою міською радою прийнято рішення № 1136 пунктом 24 якого було ухвалено: розірвати договір оренди земельної ділянки від 20.04.2010 р. зареєстрований за № 31 від 24.06.2010 р. укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Крок-95" на земельну ділянку площею 1,0363 га, кадастровий номер НОМЕР_3 у зв'язку з переходом права власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, шляхом укладення відповідної угоди; а Департаменту земельних ресурсів міської ради направити Орендарю проект угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки для підписання в 5-денний термін; в разі непідписання Орендарем угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки направити матеріали до департаменту правової політики та якості міської ради з метою вчинення заходів щодо дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку (а.с.120-121, т.1).

17.04.2018 р. на адресу Орендаря Вінницькою міською радою було спрямовано повідомлення з пропозицією підписання угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки за згодою сторін (а.с.118-119, т.1).

21.06.2018 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Левчук І.В. прийнято рішення № 41724540 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо припинення права оренди земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с.113, т.1).

Також в матеріалах справи наявний лист ГУ ДФС у Вінницькій області від 07.06.2018 р. в якому вказано, що ТОВ "Крок-95" сплачено орендної плати за землю:

- за 2010-2013 роки - орендна плата не сплачувалась;

- за 2014 рік - 51 812,27 грн;

- за 2015 рік-2018 роки - орендна плата не сплачувалась (а.с.30, т.1).

У цьому ж листі зазначено, що ТОВ "ТД "Корсика" використовує нежитлове приміщення загальною площею 2 333 кв.м. по АДРЕСА_1 без документів на право користування землею та сплачуючи земельний податок за використання земельної ділянки площею 2 333 кв.м. по АДРЕСА_1:

- за 2017 рік - 31 537,25 грн;

- за 2018 рік - 11 054,72 грн.

Несплата орендарем (ТОВ "Крок-95") орендної плати визначено прокурором в якості причини виникнення спору.

Водночас зміст пояснень позивача та третьої особи (ТОВ "ТД "Корсика") свідчить, що передумовою виникнення даного спору є неможливість оформлення права користування земельною ділянкою що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3 за набувачем нерухомого майна, яке розташоване на вказаній земельній ділянці.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, доводів учасників справи та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов'язків сторін цього договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець передає/зобов'язується передати майно (товар), а покупець приймає/зобов'язується прийняти майно (товар).

Відповідно до частини 3 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2016 р. укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" останнє придбало ціле нежиле приміщення загальною площею 2 333,3 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1 та яке знаходиться на земельній ділянці площею 1,0363 га, кадастровий номер якої НОМЕР_3 з приводу чого було внесено запис про реєстрацію права власності 09.12.2016 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В свою чергу, за усними поясненнями учасників, справи ОСОБА_5 придбав нерухоме майно за результатами проведеного аукціону з продажу майна реалізованого в рахунок погашення податкової заборгованості ТОВ "Крок-95".

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З системного аналізу вищевказаних правових норм слідує, що вони закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розташоване у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. Отже з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розташоване це майно у зв'язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України. Тобто особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір не підлягає розірванню.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.04.2018 р. у справі № 915/672/17.

У постанові Верховного Суду від 03.03.2018 р. по справі № 904/6296/17 був викладений наступний правовий висновок: "Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов'язанні.".

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" визначені випадки припинення договору оренди землі, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частина 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає припинення договору оренди землі шляхом розірвання у наступних випадках: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору; у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Враховуючи викладене, відчуження об'єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов'язки, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 05.06.2018 р. у справі № 920/717/17.

При цьому судом оцінюється критично п.24 рішення Вінницької міської ради від 30.03.2018 р. про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.04.2010 р., оскільки останнє з врахуванням наведених вище приписів законодавства не несе жодного правового значення для учасників спірних правовідносин.

Також не приймаються судом до уваги доводи прокурора про систематичну несплату орендної плати ТОВ "Крок-95", як на підставу для розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки оскільки, як вказувалось вище, з моменту переходу права власності на нерухоме майно до ТОВ "ТД "Корсика" право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами. Вказана норма є імперативною і відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, оскільки має місце заміна сторони у зобов'язанні. Тобто у всіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає у набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об'єкти.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, право власності на придбану згідно договору купівлі-продажу від 19.12.2016 р. нерухомість зареєстровано за ТОВ "ТД "Корсика" 19.12.2016 р.

Таким чином саме із 19.12.2016 р. відбулась заміна сторони (орендаря) в зобов'язанні (орендних правовідносинах) згідно договору оренди земельної ділянки від 20.04.2010 р., а відтак і виникнення у ТОВ "ТД "Корсика", як нового власника нерухомості, прав та обов'язків орендаря за даним договором оренди, в тому числі щодо плати за оренду земельної ділянки.

Тобто з моменту переходу права власності на нерухоме майно сторонами орендних правовідносин за договором оренди земельної ділянки від 20.04.2010 р. є Вінницька міська рада та новий власник майна - ТОВ "ТД "Корсика" у зв'язку із чим останнє є боржником у зобов'язанні по сплаті орендних платежів та саме відносно останнього є правомірним заявлення вимоги про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Згідно з ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч.2 ст.48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених вище процесуальних норм дозволяє дійти висновку про те, що суд позбавлений процесуальної можливості здійснити заміну неналежного відповідача належним при відсутності клопотання позивача.

У свою чергу заявлення позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З врахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову та необхідність у його відмові у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають покладення на прокурора згідно з приписами ст.129 ГПК України.

26.12.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 248, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-95" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" про розірвання договору оренди землі від 20.04.2010 загальною площею 1,0363 га для виробничих потреб, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на прокурора.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 08 січня 2019 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2 - Вінницькій місцевій прокуратурі - пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020.

3 - Прокуратурі Вінницької області - вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21000.

4 - позивачу - вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100.

5 - відповідачу - АДРЕСА_1.

6 - третій особі - вул. Гонти, 24 А, м. Вінниця, 21000.