ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018р. Справа № 917/1204/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 21560766, 01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 18) в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" (ідентифікаційний код 01186975, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 33)

до Телерадіокомпанії "Астра" (ідентифікаційний код 21066658, 37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Сонячна, буд. 1А)

про стягнення 2 614,01 грн.

Суддя Ореховська О.О.

Секретар судового засідання Кобець Н.С.

Учасники у справі в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України

В судовому засіданні 18.12.2018р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" (далі по тексту - ПАТ "Укртелеком" в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" - позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 1420/18 від 02.10.2018р.) до Телерадіокомпанії "Астра" (далі по тексту - ТРК "Астра" - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором на технічний нагляд за спорудами зв"язку № 1937-33 від 06.07.2006р. у загальній сумі 2 614,01 грн., з яких 2 393,82 грн. - основний борг, 201,87 грн. - пеня, 6,38 грн. - інфляційні нарахування, 11,94 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов"язань щодо своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р. , у зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість в сумі 2 393,82 грн., яка на момент звернення з позовом ним не сплачена. Крім цього, за порушення відповідачем договірних зобов"язань позивач нараховував та заявив до стягнення з відповідача 201,87 грн. пені, 6,38 грн. інфляційних нарахувань та 11,94 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.10.2018р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1204/18. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 25.10.2018р.

Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 25.10.2018р. розгляд справи відкладено на 04.12.2018р.

Судове засідання 04.12.2018р. по справі № 917/1204/18 не відбулося у зв'язку з відрядженням судді Ореховської О.О. до Національної школи суддів України. Ухвалою суду від 05.12.2018р. визначено нові дату та час судового засідання - 18.12.2018р.

15.11.2018р. від позивача через канцелярію суду надійшли документи по справі (вх. № 10686 від 15.11.2018р.).

Відповідач відзив на позов не надав. Ухвала господарського суду Полтавської області від 05.12.2018р., рівно як і попередні ухвали суду у даній справі, які направлялись відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві, повернуті підприємством зв"язку до господарського суду у зв"язку з неможливістю вручення (з відмітками "не працює", "за незапитом").

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - Телерадіокомпанії "Астра" (ідентифікаційний код 21066658) зареєстрований за адресою: 37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонозаводське (перейменовано на Заводське), вул. Сонячна, буд. 1А, що співпадає з його місцезнаходженням, зазначеним у позовній заяві.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду вважаються врученими відповідачу.

Також, ухвали господарського суду Полтавської області у даній справі судом розміщено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідно до ст.165 (ч.9) Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що явка в судове засідання представників позивача і відповідача обов"язковою не визнавалась, а ненадання відповідачем відзиву на позов встановлений судом строк без поважних причин не перешкоджає розгляду справи по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2006р. між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (позивач, виконавець) та Телерадіокомпанією "Астра" (відповідач, споживач) укладено Договір на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 (надалі - Договір), відповідно до умов якого споживач доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по здійсненню технічного нагляду за спорудами зв'язку споживача, які розміщуються на території виконавця, згідно з переліком (Додаток № 1 до цього Договору) (а.с. 12-16).

Додаток № 1 до зазначеного вище Договору закріплює акт приймання-передачі споруд Телерадіокомпанії "Астра" для технічного нагляду, який встановлює перелік та склад споруд, які передаються для технічного нагляду, а саме: контейнер (3100х2200х2630мм), 6,82 кв.м. займаної території, за адресою: радіорелейна станція (РРС-81), Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонозаводське, Підрозділ радіорелейний цех № 2 (РРЦ-2), ЦТЕМП № 1.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 08.11.2011р. до Договору на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р., якою, змінено назву сторони Договору, а саме виконавця, з Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком". Також Додатковою угодою № 1 від 08.11.2011р. сторонами викладено в новій редакції Розділ 9 Договору "Особливі умови", п. 10.1. розділу 10 "Прикінцеві положення" та Розділ 11 Договору "Юридичні адреси, поштові та платіжні реквізити, підписи сторін" (а.с. 17-18).

Умовами Договору на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р. сторони узгодили, зокрема, наступне:

- вартість технічного нагляду за спорудами визначається Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток № 2 до цього Договору) (п. 3.1. Договору);

Додаток № 2 до Договору встановлює, що щомісячна вартість послуг з технічного нагляду за спорудами зв'язку за Договором № 1937-33 від 06.07.2006р. у розрахунку на 1 кв.м. займаної території складає 117 ,00грн., в тому числі ПДВ 20 % - 19,50грн.

Загальна сума визначається відповідно до загальної площі займаної споруди, згідно з актом приймання-передачі (Додаток № 1) та складає 797,94грн., у тому числі ПДВ 20 % - 132,99грн.;

- споживач зобов'язаний щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надані послуги на поточний рахунок виконавця на підставі виставлених рахунків та у відповідності до Додатку № 2 до цього Договору (п. 3.2. Договору);

- неотримання споживачем рахунку не є підставою для несплати за надані виконавцем послуги (п. 3.5. Договору).

- порушення споживачем п. 2.1.7. Договору, яким в свою чергу закріплено обов'язок споживача в 10-ти денний термін з дня отримання від виконавця акту приймання-передачі виконаних робіт повернути виконавцеві зазначений акт у підписаному вигляді, та відсутність оформленого акта приймання-передачі виконаних робіт, не є підставою для несплати за надані виконавцем послуги. Якщо споживач в термін до 04 числа за звітним місяцем не звернувся до виконавця з мотивованою претензією щодо наданих послуг, послуги вважаються прийнятими в повному об'ємі по обсягу та якості. ( п. 3.6. Договору);

- за порушення строків сплати, передбачених цим договором, споживач за кожний день прострочення сплачує виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми прострочення платежу ( до п. 4.2. Договору);

- Договір набирає чинності від дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2006р. Якщо жодна зі сторін не заявить письмово про припинення дії чи дострокове розірвання договору не менше, ніж за 30 днів до закінчення терміну його дії чи дати дострокового розірвання, то дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих же умовах (п. 8.1., п. 8.2 Договору).

Позивач стверджує, що на даний час Договір є діючим, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що Договір на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р. в момент виникнення спірних правовідносин відповідно діяв і був чинним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що він належним чином виконував свої зобов"язання по Договору, у тому числі у спірний період квітень-червень 2018р., що підтверджується відсутністю від відповідача претензій щодо отриманих послуг.

Позивач стверджує, що відповідач у порушення умов Договору не здійснив оплату наданих позивачем послуг за період квітень-червень 2018р., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з основного боргу в розмірі 2 393,82грн. Викладене позивач підтверджує Договором на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р. з Додатковою угодою № 1 від 08.11.2011р. до нього, розрахунками на оплату послуг за вказаний період, які є одночасно і актами передавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та доказами їх направлення на адресу відповідача (а.с. 12-27, 77-79, 87-88).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2 393,82грн. Крім цього, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 201,87 грн. пені, 6,38 грн. інфляційних нарахувань та 11,94 грн. 3% річних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до норм ст. ст. 202, 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач належним чином виконував зобов'язання за Договором на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р.

Суд встановив, що обов'язок відповідача щодо оплати наданих позивачем послуг витікає з умов вищевказаного Договору, а строк сплати є таким, що настав.

За ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач свої зобов'язання договірні зобов"язання щодо оплати послуг у порядку та строки, визначені умовами Договору на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р., виконував не належним чином, у зв"язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період квітень-червень 2018р. в сумі 2 393,82грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 393,82грн. основного боргу є правомірними, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 201,87 грн. пені, 6,38 грн. інфляційних нарахувань та 11,94 грн. 3% річних (розрахунки - а.с. 28-29).

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача суми пені, інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 4.2. Договору сторони узгодили, що за порушення строків сплати, передбачених цим Договором, споживач за кожний день прострочення сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми прострочення платежу.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача щодо непроведення оплати послуг є порушенням умов Договору на технічний нагляд за спорудами зв'язку № 1937-33 від 06.07.2006р., що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 4.2. вказаного Договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання відповідачем обов'язку з оплати наданих позивачем послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних нарахувань 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 393,82грн. основного боргу, 201,87грн. пені, 6,38грн. інфляційних нарахувань та 11,94грн. 3% річних є підтвердженими документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Телерадіокомпанії "Астра" (ідентифікаційний код 21066658, 37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Сонячна, буд. 1А) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 21560766, 01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 18) в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (36000, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 33, р/р НОМЕР_1 ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, код ЄДРПОУ 01186975, ІПН 56, отримувач: Полтавська філія ПАТ "Укртелеком") 2 393,82грн. основного боргу, 201,87грн. пені, 6,38грн. інфляційних нарахувань, 11,94грн. 3% річних, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00грн.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 28.12.2018р.

Суддя О.О. Ореховська