ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 Справа №914/1785/18

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафто-Газ-Сервіс, м.Львів,

про стягнення 214 933,38 грн.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_2 - представник;

від відповідача: не зявився.

Суть спору: Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Нафто-Газ-Сервіс про стягнення 214 933,38 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що виникла за період з 31.01.2017р. по 31.08.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 20 травня 2015 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» Західукргеологія»(Повірений), яке діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наф то-Газ-Сервіс»(Орендар), було укладено Договір №192/15 оренди (найму) нерухомого майна. Згідно з умовами договору позивач передав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме частину нежитлових приміщень загальною площею 300 м2 та зобовязався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату в розмірі 3203 грн за базовий місяць без урахування ПДВ. Однак відповідач умови договору щодо сплати орендної плати порушив, починаючи з 31.01.2017р. кошти за оренду майна не сплачував, у звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди в розмірі 214 933,38 (двісті чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять три) гривні, 38 коп.

Обставини справи: ухвалою від 01 жовтня 2018 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 25 жовтня 2018 року.

В підготовче засідання 25 жовтня 2018 року зявився представник позивача. Відповідач явки представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Поштовий конверт, яким суд скеровував відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, повернувся на адресу суду без вручення адресату у звязку із закінченням терміну зберігання.

Враховуючи неявку представника відповідача, суд відклав підготовче засідання на 20 листопада 2018 року.

В підготовче зсідання яке відбулось 20 листопада 2018 року зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повторно не забезпечив явки представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Поштовий конверт, яким суд направляв відповідачу ухвалу про відкладення підготовчого засідання повернувся на адресу суду без вручення адресату, у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу вказану в позовній заяві та витязі з ЄДР ЮО ФОП та ГФ.

Відповідно до п.7 ГПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначив, що якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У звязку із неявкою представника відповідача, суд відклав підготовче засідання на 03 грудня 2018 року.

В підготовче засідання 03 грудня 2018 року з'явився представник позивача, надав пояснення по суті спору. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

Відповідач в черговий раз не забезпечив явки представника в підготовче судове засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Представник позивача зазначив про подання ним всіх доказів та підтвердив вирішення всіх питань передбачених ч.2 ст.182 ГПК України, і дав згоду на перехід до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 03 грудня 2018р. суд закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті в судовому засіданні, яке призначив на 20 грудня 2018року.

В судове засідання 20 грудня 2018р. зявився представник позивача, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, повно, всебічно і обєктивно оцінивши докази, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Вказані приписи кореспондуються з ч. 1 ст. 759 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2015 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії „Надра України „Західукргеологія (повірений), яке діє на підставі Договору доручення No388/07 від 09.11.2007р. від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наф то-Газ-Сервіс» (орендар) укладено Договір No 192/15 оренди (найму) нерухомого майна.

На виконання умов зазначеного договору, 22.05.2015р. позивач передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме частину нежитлових приміщень загальною сумарною площею 300 м2 (триста квадратних метрів), про що складено акт приймання-передачі орендованого майна ( а.с. 18).

Відповідно до положень ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (ч. 2 ст. 762 ЦК України).

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди : «Орендна плата визначається за домовленістю Сторін та становить за базовий місяць оренди 3 203,00 грн (три тисячі двісті три гривні) без урахування ПДВ. Базовий місяць - це місяць проведення експертної оцінки Майна, на основі якої розраховується орендна плата. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п. 3.5. Договору оренди, орендна плата перераховується Орендарем на рахунок Повіреного не пізніш 20-го числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Відповідно до п. 4.4 Договору оренди, орендар зобовя зується прийняти майно від Повіреного, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пункт 3.7. Договору оренди визначає, що: «Крім сплати орендної плати, Орендар щомісячно, до 15 числа кожного місяця, відшкодовує Повіреному витрати на утримання та обслуговування орендованого Майна; витрати на комунальні послуги (водопостачання та водоєідведення, електроенергія, опалення, тощо), пропорційно до площі орендованого Майна та згідно переліку робіт та послуг, що надаються Повіреним; витрати Повіреного по сплаті податку на землю в сумах, вказаних в рахунках на оплату, що виставляються Повіреним додатково».

Загальний розмір нарахованої відповідачу орендної плати а також інших обумовлених договром платежів за період з січня 2017 року по серпень 2018 року становить 238 531,48грн що підтверджується Актом прийому передачі наданих послуг від 31.01.2017р. на суму 13 565,40 грн, Актом прийому передачі наданих послуг від 22.02.2017р. на суму 8 955,61, Актом прийому передачі наданих послуг від 31.03.2017р. на суму 7 412,32 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 30.04.2017р. на суму 12 709,12 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.05.2017р. на суму 10 756,20 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 30.06.2017р. на суму 10 858,26 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.07.2017р. на суму 10 171,99 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.08.2017р. на суму 9 534,10 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 30.09.2017р. на суму 10 886,60 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.10.2017р. на суму 12 131,44 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 30.11.2017р. на суму 13 402,01 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.12.2017р. на суму 12 794,40 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.01.2018р. на суму 12 308,71 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 28.02.2018 на суму 13 871,92 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.03.2018р. на суму 14 072,17 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 30.04.2018 на суму 13 167,44 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.05.2018 на суму 12 909,73 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 30.06.2018 на суму 12 883,75 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.07.2018 на суму 12 883,03 грн, Актом прийому-передачі наданих послуг від 31.08.2018р. на суму 13 257,32 грн, а також рахунками, складеними на підставі вказаних актів (а.с. 21-60).

Однак відповідач систематично не виконував взяті на себе договірні зобовязання щодо сплати орендної плати, витрат на утримання та обслуговування орендованого майна, витрат на комунальні послуги, витрат Повіреного по сплаті податку на землю, у звязку з чим в нього виникла заборгованість в сумі 214 933,38грн.

Заборгованість також підтверджується довідкою № 2-1026 від 12.09.2018 року, виданою Стрийською НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», станом на 01.09.2018 року дебіторська заборгованість ТзОВ «Нафто-Газ-Сервіс», згідно Договору №192/15 від 20.05.2015р. складає 214 933,38 грн.

З метою погашення відповідачем заборгованості, позивачем 26.05.2016 направлено на адресу ТзОВ «Нафто-Газ-Сервіс» претензію № 01-737/13 з вимогою про сплату заборгованості, що виникла станом на 25.05.2016 в сумі 33 784,41 грн, однак така була залишена відповідачем без реагування.

Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі в сумі 214 933,38грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3 224,00грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафто-Газ-Сервіс (79017, м.Львів, вул. Липинського, 36, ідентифікаційний код 38700881) на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія (79000, м. Львів, пл.. Міцкевича, 8, ідентифікаційний код 01432606) 214933,38 грн. заборгованості та 3224,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 02.01.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.