ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа№ 915/576/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Дідиченко М.А.

Калатай Н.Ф.

секретар судового засідання: Цибульський Р.М.

представники учасників справи не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 27.08.2018 (повний текст складено та підписано 27.08.2018)

про повернення позовної заяви заявнику

у справі №915/576/18 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича

до Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним кредитного договору

та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Цимбалюк Руслан Тимофійович звернувся до Господарського суду міста Миколаївської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", в якому просить:

- визнати недійсним кредитний договір № б/н від 25.03.2011 про надання банківських послуг, укладений між Цимбалюком Русланом Тимофійовичем та ПАТ "КБ "Приватбанк";

- скасувати всі проценти, пені, штрафні санкції, нараховані за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 матеріали позову Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним кредитного договору №б/н від 25.03.2011 про надання банківських послуг, укладеного між Цимбалюком Русланом Тимофійовичем та ПАТ "КБ "Приватбанк"; скасування всіх процентів, пені, штрафних санкцій, нарахованих за вказаним договором - повернуто заявнику.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, скаржник (Фізична особа-підприємець Цимбалюк Руслан Тимофійович) звернувся до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 у справі №915/576/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, неповно дослідив обставини справи, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2018, для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Калатай Н.Ф., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 поновлено Фізичній особі-підприємцю Цимбалюку Руслану Тимофійовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.08.2013 у справі №915/576/18. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2013 у справі №915/576/18. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2013 у справі №915/576/18 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Зобов'язано Фізичну особу-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича протягом семи днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідно, але не пізніше 20.11.2018 надати суду апеляційної інстанції оригінал позовної заяви Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним кредитного договору № б/н від 25.03.2011 про надання банківських послуг, укладеного між Цимбалюком Русланом Тимофійовичем та ПАТ "КБ "Приватбанк"; скасування всіх процентів, пені, штрафних санкцій, нарахованих за вказаним договором, повернути заявнику.

19.11.2018 через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича надійшла заява про виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як було зазначено вище, Фізична особа-підприємець Цимбалюк Руслан Тимофійович звернувся до Господарського суду міста Миколаївської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", в якому просить:

- визнати недійсним кредитний договір № б/н від 25.03.2011 про надання банківських послуг, укладений між Цимбалюком Русланом Тимофійовичем та ПАТ "КБ "Приватбанк";

- скасувати всі проценти, пені, штрафні санкції, нараховані за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду Миколаївського області від 18.06.2018 у справі №915/576/18 матеріали позовної заяви передано за територіальною юрисдикцією до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2018 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича залишено без руху, встановлено Фізичній особі-підприємцю Цимбалюку Руслану Тимофійовичу спосіб усунення недоліків позовної заяви у строк 10 днів з дня вручення ухвали шляхом: надання оригіналів доказів доплати у встановленому законом порядку судового збору на суму 1762,00 грн.; надання доказів надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу, докази надсилання надати суду в оригіналі; подання письмової заяви, в якій вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, докази направлення цієї заяви відповідачу; надання письмових пояснень щодо розміру, підстав та способу захисту своїх прав та інтересів щодо вимоги про скасування всіх процентів, пені та штрафних санкцій, нарахованих за кредитним договором.

06.08.2018 до суду першої інстанції від позивача надійшли заява про усунення недоліків позовної заяви від 03.08.2018 та нова позовна заява, в якій позивач просить:

- визнати недійсним кредитний договір № б/н від 25.03.2011 про надання банківських послуг, укладений між Цимбалюком Русланом Тимофійовичем та ПАТ "КБ "Приватбанк";

- застосувати наслідки недійсності договору у вигляді 1) скасування нарахованих за договором штрафних санкцій: за тілом кредиту 17 081,50 грн., відсотків 32 644, 84 грн., комісії 5 432, 51 грн., пені 25 577, 84 грн. та 2) повернення примусово списаних 12.02.2018 року відповідачем на погашення процентів за кредитним договором належних позивачу коштів у сумі 21 899, 82 грн.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач вказав, що специфіка наявного між ним та відповідачем спору, обставини, які спричини його виникнення, потребують уточнення позовної вимоги, змінивши спосіб захисту порушених прав, чим забезпечити дійсно ефективно та реальний судовий захист, реальне відновлення його порушених прав; подання нової позовної заяви є виправленням недоліків позовної заяви, про які вказано в ухвалі суду від 16.07.2018.

Місцевий господарський суд постановляючи свою ухвалу посилався на те, що подання позивачем позовної заяви у новій редакції із викладенням позовних вимог, які по суті є новими щодо застосування наслідків недійсності правочину, та мають інший предмет та підставу позову, доповненням обґрунтування позовних вимог новими обставинами та усуненням недоліків в самому тексті позовної заяви в новій редакції, які були підставами для залишення позовної заяви без руху в первинній редакції, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст. ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті саме у спосіб, який встановлено судом.

Розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, залишаючи позовну заяву Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича без руху, судом першої інстанції встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких саме у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що подання позивачем позовної заяви у новій редакції із викладенням позовних вимог, які по суті є новими щодо застосування наслідків недійсності правочину, та мають інший предмет та підставу позову, доповненням обґрунтування позовних вимог новими обставинами та усуненням недоліків в самому тексті позовної заяви в новій редакції, які були підставами для залишення позовної заяви без руху в первинній редакції, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст.ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті саме у спосіб, який встановлено судом першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, заявлені вимоги про застосування наслідків недійсності договору у вигляді 1) скасування нарахованих за договором штрафних санкцій: за тілом кредиту 17 081,50 грн., відсотків 32644,84 грн., комісії 5432,51 грн., пені 25577,84 грн. та 2) повернення примусово списаних 12.02.2018 відповідачем на погашення процентів за кредитним договором належних позивачу коштів у сумі 21 899,82 грн. є двома різними вимогами майнового характеру, як щодо предмету, так і щодо підстав їх подання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що фактично позивач заявляє нові вимоги, які не можуть бути розглянуті разом з первісною позовною заявою, а прийняття судом позовної заяви та відкриття провадження за новою позовною заявою нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. За змістом ч. 3 ст. 46 ГПК України зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива.

В своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив, що законодавством встановлені процесуальні обмеження використання прав (ст. 42 Господарського процесуального кодексу України), щодо кінцевого терміну: до закінчення підготовчого засідання; до початку першого засідання. Заборона зміни предмету позову має місце лише у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що відповідно статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З огляду на вищевикладене, а також з урахуванням правової природи статусу позивача та з урахуванням положень законодавства щодо процесуальних прав та обов'язків сторін, які передбачені ст. 46 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що право передбачене ч. 3 ст. 46 ГПК України, а саме: до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, виникає з моменту відкриття провадження у суді першої інстанції, а не з моменту звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали господарського суду першої інстанції, а матеріали позову Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним кредитного договору № б/н від 25.03.2011 про надання банківських послуг, укладеного між Цимбалюком Русланом Тимофійовичем та ПАТ "КБ "Приватбанк"; скасування всіх процентів, пені, штрафних санкцій, нарахованих за вказаним договором, підлягають поверненню.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні ухвали від 27.08.2018 у справі №915/576/18 місцевим господарським судом було дотримано норм процесуального права, повно та всебічно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника (Фізична особа-підприємець Цимбалюк Руслан Тимофійович).

Керуючись ст.ст. ст.ст. 13, 14, 73, 74, 76, 129, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Цимбалюка Руслана Тимофійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 у справі №915/576/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 у справі №915/576/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №915/576/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді М.А. Дідиченко

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови складено 26.12.2018