ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.12.2018 Справа № 905/2180/18

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ментор Поділля» (21036, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок № 82, офіс 203, )

до приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» (юридична адреса:86481, Донецька область, місто Вуглегірськ, вулиця Тімірязєва, будинок № 2, корпус А; адреса для листування: 03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок №1, офіс 310; код ЄДРПОУ - 00176532)

про стягнення 17 012 617,20 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (посвідчення адвоката №4868/10 від 19.04.2012)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 15.05.2017)

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ментор Поділля» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» про стягнення 17 012 617,20 гривень, з яких: 12 131 097,00 гривень основна заборгованість, 1 035 962,45 гривень 3% річних, 3 845 557,75 гривень інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №107/2 від 01.06.2014, укладеного між ПП «Тайс Ойл» та ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська», у звязку з чим за останнім утворилась заборгованість, нараховано 3% річних, інфляційні втрати.

05.01.2015 між ПП «ТАЙС-ОЙЛ» та ТОВ «АРХІТЕК-БУД» було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор (ПП «ТАЙС-ОЙЛ») відступив новому кредитору (ТОВ «АРХІТЕК-БУД»), а новий кредитор набув право грошової вимоги, що належала первісному кредитору і став кредитором за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014 р., укладеним між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА».

31.10.2016 між ТОВ «АРХІТЕК-БУД» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА» було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор (ТОВ «АРХІТЕК-БУД») відступив новому кредитору (ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА»), а новий кредитор набув право грошової вимоги, що належала первісному кредитору і став кредитором за Договором поставки №107/2 від 01.07.2014, укладеним між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА».

31.10.2016 ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА» отримано повідомлення про заміну кредитора в зобовязанні.

31.07.2017 між ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА» та ТОВ «МЕНТОР ПОДІЛЛЯ» було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор (ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА») відступив новому кредитору (ТОВ «МЕНТОР ПОДІЛЛЯ»), а новий кредитор набув право грошової вимоги, що належала первісному кредитору і став кредитором за Договором поставки №107/2 від 01.07.2014, укладеним між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА».

Загальний розмір права грошової вимоги за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014, що було відступлено, складався з:

- 12 131 097,00 гривень, в тому числі з ПДВ 2 021 849,06 гривень сума основної заборгованості;

- 3 % річних нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень;

- інфляційних втрат, нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.11.2018 відкрито провадження у справі №905/2180/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.12.2018, встановлено строк на подання доказів.

Від відповідача 11.12.2018 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає розмір основної заборгованості, а також документи, які посвідчують правовий статус підприємства.

У судовому засіданні від 18.12.2018 представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представником відповідача подано заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, а саме: 12 131 097,00 гривень заборгованості, 12 131 097,00 гривень 3 % річних, 12 131 097,00 гривень інфляційних втрат.

Відповідно до положень статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Судом розяснено відповідачу наслідки визнання позову, перевірено, чи не обмежений представник відповідача у повноваженнях на їх вчинення.

Крім того, зясовано, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а дії представника відповідача не порушує інтереси особи, яку він представляє.

Відповідно до п.4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

01 липня 2014 року між ПП «ТАЙС ОЙЛ» (далі - Постачальник) та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА» (далі - Покупець) було укладено договір поставки № 107/2 (далі - договір поставки), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити (передати у власність Покупця) вугілля камяне далі Товар, в асортименті, по реквізитам і з якісними характеристиками, вказаними в Специфікаціях, а Покупець прийняти Товар і сплатити за нього плату на умовах, викладених в цьому Договорі. Специфікації оформляються у вигляді Додатків до Договору і є його невідємними частинами.

Згідно з п.3.1. договору, ціна договору (загальна сума договору) розраховується шляхом додавання вартості Товару поставленого в період дії цього договору.

Пунктом 3.2. договору поставки встановлено, що ціна (базова ціна) за тону товару, який поставляється по договору, встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях.

Згідно п. 4.1. договору поставки, поставка товару за Договором здійснюється у відповідності до положень міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс» в редакції 2010 з урахуванням умов, положень і застережень, передбачених Договором і Специфікаціями до нього, згідно реквізитів зазначених покупцем.

Відповідно до пунктів 4.2., 4.3. договору, товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем тільки після отримання Покупцем оригіналів рахунків-фактур, податкових і видаткових накладних, та підписання відповідного Акту приймання-передачі Товару. Право власності на Товар переходить на підставі актів приймання-передачі Товару.

Згідно п. 5.1. Договору поставки, оплата по договору здійснюється в безготівковому розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 90 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Відповідно до п. 10.1 договору поставки, договір вступає в силу з дня його підписання обома сторонами і скріплення печатками та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов'язань.

Внаслідок укладення договору поставки №107/2 від 01.06.2014 між цими сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання згідно із ст.11 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відносини, що виникли між ПП «ТАЙС ОЙЛ» (далі - Постачальник) та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА» на підставі договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

На виконання умов договору поставки між постачальником і покупцем укладено специфікацію від 01.06.2014 на поставку вугілля ТР (0-200) у кількості 26 000,00 тон за ціною без ПДВ - 416,67 грн./тона (далі - «Специфікація №1»).

Специфікацією №1 визначено строк поставки товару - червень 2014 року, граничні показники якості Товару та умови поставки товару:

- автотранспортом постачальника на умовах СРТ - склад ПАТ «ЦОФ «Вуглегірська» в кількості 11 000 тон;

- склад вантажовідправника ТОВ «ГЗФ «Алмазна» (Луганська область, місто Красний Луч, вулиця Ключева, будинок №1-в) в кількості 15 000 тон.

На виконання умов договору поставки, відповідно до специфікації №1, постачальником протягом липня 2014 року було здійснено поставку вугілля на користь покупця в кількості 24 261,92 тон на загальну суму 12 131 097,00 гривень, що підтверджується рахунками- фактурами, податковими і видатковими накладними, Актами приймання-передачі Товару.

Покупцем прийнято поставлений товар без будь-яких зауважень щодо кількості, якості та вартості товару.

Загальна кількість та сума ціни поставленого Товару підтверджується наступними видатковими накладними, підписаними постачальником та покупцем:

№Видаткова накладнаДата в/нК-ть (тон)Ціна без ПДВ (грн./тона)Сума з ПДВ (грн.)ПДВ (грн.)
1РН-14402.07.,67211001,6935 166,95
2РН-14503.07.,67103 500,8317 250,14
3РН-14605.07.6,67588 504,7198 084,12
4РН-14707.07.,67138 001,1023 000,18
5РН-14808.07.6,67556 004,4592 667,41
6РН-14909.07.2014765,7416,67382 853,0663 808,84
7РН-Ї5010.07.20141241,96416,67620 984,96103 497,49
8РН-15112.07.6,67555 004,4492 500,74
9РН-15213.07.2014834,26416,67417 133,3369 522,22
10РН-15316.07.,67208 501,6734 750,28
11РН-15417.07.,67208 501,6734 750,28
12РН-15520.07..67104 500,8417 416,81
13РН-15621.07.,67279 502,2446 583,71
14РН-15722.07.6,67834 006,67139 001,11
15РН-15823.07.,67104 000,83 17 333,47
16РН-15931.07.,67466 503,7377 750,62
17РН-16031.07.,67466 503,7377 750,62
18РН-16131.07.,67466 503,7377 750,62
19РН-16231.07.,67466 503,7377 750,62
20РН-16331.07.,67466 503,7377 750,62
21РН-16431.07.,67466 503,7377 750,62
22РН-16531.07.,67466 503,7377 750,22
23РН-16631.07.,67466 503,7377 750,62
24РН-16731.07.6,671 325 010,60220 835,10
25РН-16831.07.6.671 054 508,44175 751,41
26РН-16931.07.6,67707 545,63117 924,24
Загальна сума24 261,92 12 131 097,002021 849,06

Крім того, перехід права власності згідно із п. 4.3. Договору поставки, загальна кількість та сума ціни поставленого Товару підтверджується іншими документами: підписаними сторонами Актами приймання передачі товару, рахунками-фактурами, податковими накладними в загальній кількості 24 262 тони на загальну суму 12 131 097,00 гривень.

Наявність існування заборгованості також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків №1 від 31.12.2014.

31 грудня 2014 року між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЗФ "ВУГЛЕГІРСЬКА» було укладено додаткову угоду до договору поставки № 107/2, якою сторони внесли зміни до договору поставки:

1. Виклали пункти 5,1. та 10.1. Договору поставки в новій редакції:

« 5.7. Оплата за цим Договором здійснюється за безготівковим розрахунком, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в термін до 31 грудня 2015 року. »

« 10.1. Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами та його скріплення печатками і діє до « 31» грудня 2015 року. »

2. виключили з Договору поставки пункт 11.2. «жодна із Сторін не має права передавати свої права та / або обов'язки за цим Договором іншій особі без попередньої письмової згоди іншої Сторони.»

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою наведеної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За своєю правовою природою договір №1403/2-18 від 14.03.2018, є договором майнового найму (оренди) і підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтями 762, 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору (ст.773 ЦК України).

За приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Як випливає з правової позиції Верхового Суду України, висловленої в постановах № 6-49цс12 від 06.06.2012; № 6-40цс11 від 14.11.2011, правовідношення, в якому боржник зобовязаний передати гроші як предмет договору або сплатити їх як ціну договору, є грошовими зобовязаннями.

ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА» в порушення умов договору поставки, не здійснило оплату отриманого товару, в зв'язку з чим станом на 05.11.2018 у відповідача виникла заборгованість на суму 12 131 097,00 гривень.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимогами ч.1ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

05.01.2015 року між ПП «ТАЙС-ОЙЛ» та ТОВ «АРХІТЕК-БУД» було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор (ПП «ТАЙС-ОЙЛ») відступив новому кредитору (ТОВ «АРХІТЕК-БУД»), а новий кредитор набув право грошової вимоги, що належала первісному кредитору і став кредитором за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014 р., укладеним між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА».

Загальний розмір права грошової вимоги за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014, що було відступлено, складався з:

- 12 131 097,00 гривень, в тому числі з ПДВ 2 021 849,06 гривень - сума основної заборгованості;

- 3 % річних нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень;

- інфляційних втрат, нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень.

05.01.2015 ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕГІРСЬКА» отримано повідомлення про заміну кредитора в зобовязанні.

31.10.2016 між ТОВ «АРХІТЕК-БУД» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА» було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор (ТОВ «АРХІТЕК-БУД») відступив новому кредитору (ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА»), а новий кредитор набув право грошової вимоги, що належала первісному кредитору і став кредитором за Договором поставки №107/2 від 01.07.2014, укладеним між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА».

Загальний розмір права грошової вимоги за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014, що було відступлено, складався з:

- 12 131 097,00 гривень, в тому числі з ПДВ 2 021 849,06 гривень - сума основної заборгованості;

- 3 % річних нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень;

- інфляційних втрат, нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень.

31.10.2016 ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА» отримано повідомлення про заміну кредитора в зобовязанні.

31.07.2017 між ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА» та ТОВ «МЕНТОР ПОДІЛЛЯ» було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до якого первісний кредитор (ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА ГРУППА») відступив новому кредитору (ТОВ «МЕНТОР ПОДІЛЛЯ»), а новий кредитор набув право грошової вимоги, що належала первісному кредитору і став кредитором за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014, укладеним між ПП «ТАЙС ОЙЛ» та ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА».

Загальний розмір права грошової вимоги за Договором поставки № 107/2 від 01.07.2014, що було відступлено, складався з:

31.07.2017 12 131 097,00 гривень, в тому числі з ПДВ 2 021 849,06 гривень - сума основної заборгованості;

31.07.2018 3 % річних нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень;

31.07.2019 інфляційних втрат, нарахованих згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України на суму простроченого боргу 12 131 097,00 гривень.

31.07.2017 ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА» отримано повідомлення про заміну кредитора в зобовязанні.

Станом на 05.11.2018 ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ВУГЛЕПРСЬКА» не сплатило заборгованість по Договору поставки № 107/2 на користь ТОВ «МЕНТОР ПОДІЛЛЯ» в розмірі 12 131 097,00 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки ПП «ТАЙС ОЙЛ» відповідачу товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджується обставинами справи та доданими доказами, зважаючи за заміну кредитора в Договорі поставки №107/2 від 01.07.2014, позивач просить стягнути в примусовому порядку з відповідача несплачену ним вартість поставленого товару в розмірі 12 131 097,00 гривень, а також 3% річних нараховані за період з 01.01.2016 по 05.11.2018 в розмірі 1 035 962,45 гривень та інфляційні втрати за період січень 2016 року вересень 2018 року в сумі 3 845 557,75 гривень.

За приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексу України, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Вищого господарського суду України від 13 червня 2017 по справі № 914/2743/16, до нового кредитора переходять в повному обсязі і субсидіарні права. Якщо предмет зобов'язання є подільним (наприклад, зобов'язання по сплаті грошових коштів як основного боргу), то новому кредитору може бути передана лише частина прав первісного кредитора разом із субсидіарними правами у відповідній частині. Субсидіарні права не можуть передаватися самостійно без передачі основних прав за зобов'язанням.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Вищий господарський суд України прийшов до висновку, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (тати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до стати кредиторові.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву та додатковій заяві представника відповідача визнав наявність заборгованості в розмірі 12 131 097,00 гривень за договором поставки № 107/2 від 01.07.2014, 3% річних в розмірі 1 035 962,45 гривень та інфляційні втрати в сумі 3 845 557,75 гривень.

Враховуючи викладене, господарським судом задовольняються позовні вимоги в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно п.1 статті 130 Господарського процесу кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що в даній справі заява про визнання позову відповідачем подана на стадії підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесу кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З урахуванням наведеного, судові витрати в розмірі 50 відсотків судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Порядок та правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями.

Пунктом четвертим статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи наявність відповідного клопотання про повернення судового збору, суд дійшов висновку про його задоволення.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 130, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Ментор Поділля» до приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» про стягнення 17 012 617,20 гривень, з яких: 12 131 097,00 гривень основна заборгованість, 1 035 962,45 гривень 3% річних, 3 845 557,75 гривень інфляційні втрати задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» (юридична адреса:86481, Донецька область, місто Вуглегірськ, вулиця Тімірязєва, будинок № 2, корпус А; адреса для листування: 03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок №1, офіс 310; код ЄДРПОУ - 00176532) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ментор Поділля» (21036, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок № 82, офіс 203, ) 12 131 097,00 гривень заборгованості, 1 035 962,45 гривень 3% річних, 3 845 557,75 гривень інфляційних втрат, а також 510 378,54 гривень судового збору.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Ментор Поділля» (21036, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок № 82, офіс 203, ) з Державного бюджету України 510 378,54 гривень судового збору, сплаченого платіжним дорученням №352 (#03) від 13.11.2018.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 18.12.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2018.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Ментор Поділля» (21036, місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок № 82, офіс 203, )

Відповідач: приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Вуглегірська» (юридична адреса:86481, Донецька область, місто Вуглегірськ, вулиця Тімірязєва, будинок № 2, корпус А; адреса для листування: 03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок №1, офіс 310; код ЄДРПОУ - 00176532)

Суддя С.М. Фурсова