ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Справа №903/521/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Грязнов В.В.

суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Панасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" на рішення господарського суду Волинської області від 14.08.2018 р. (суддя Шум М.С., повний текст рішення складено 20.08.2018 р.) у справі №903/521/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ"

2) товариства з обмеженою відповідальністю "СМО УКРАЇНА"

про стягнення 38020,87 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача-1 - не з'явився,

відповідача-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.08.2018 р. у справі №903/521/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" 37271,13 грн., з них 26788,05 грн. - кошти за непоставлений товар, 10483,08 грн. - пеня. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" та товариства з обмеженою відповідальністю "СМО УКРАЇНА" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" заборгованість у розмірі 300 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 449,74 грн., з них 162,53 грн. інфляційних втрат, 287,21 грн. - 3% річних відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції з посиланням на ст.ст. 525, 527, 530, 626, 693, 712 ЦК України, вказав, що враховуючи укладення між сторонами договору купівлі-продажу №25/18, надання позивачем на виконання його умов відповідачу-1 авансу (передоплати), отримання його відповідачем-1 і не повернення його у визначений претензіями строк, суд дійшов висновку про підставність пред'явленого позивачем до відповідача-1 позову в частині стягнення сплаченого авансу (передоплати) за непоставлений товар та відповідно пені згідно п.6.1. договору. Крім того, враховуючи ст.ст.541, 543, 553, 554 ЦК України, положення договору поруки та у звязку з невиконанням відповідачем-1 взятих на себе за договором зобовязань, вимога про солідарне стягнення з відповідачів 300 грн. обґрунтована і підлягає до задоволення.

Також суд зазначив, що стягнення з постачальника суми попередньої оплати (авансу), перерахованої за договором, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні ст.625 ЦК України, а тому у стягненні 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат слід відмовити.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач-1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апелянт, зокрема, вказує, що позивачем було порушено Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю №П-6 при виявленні невідповідності кількості поставленої продукції. Звертає увагу, що акт про недостачу товару від 31.03.2018 р. підписаний не представником відповідача-1, тому оформлений не у відповідності до положень Інструкції №П-6, що не було взято до уваги судом першої інстанції. Повідомлення про виклик відповідачу-1 не надсилалось та не було надано жодних доказів його надсилання.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що повідомлення про недостачу товару та про виклик представника відповідача-1 було надіслано 31.03.2018р. на електронну адресу апелянта та неодноразово повідомлялось по телефону, тобто позивач діяв згідно пп.17 "а" п.17 Інструкції П-6. Крім того, звертає увагу на ту обставину, що видаткова накладна надана апелянтом не може слугувати доказом належної поставки товару, оскільки остання була складена раніше дати фактичної поставки товару.

Відповідач-2, товариство з обмеженою відповідальністю "СМО УКРАЇНА", правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Участь повноважних представників у судове засідання відповідачі не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується телефонограмою, доказами надіслання електронною поштою, реєстром на відправку та роздруківкою із сайту "Укрпошта" (а.с.177-180), а також те, що явка учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників відповідачів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в них, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 25.01.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу №25/18 (а.с.17-18), згідно з п.1.1. якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупцеві металопрокат в кількості, якості, номенклатурі та асортименті, наведених у рахунках, або у специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.6 договору, термін поставки продукції 5 (пять) банківських днів після зарахування 100% передоплати. Інші строки поставки чи умови оплати окремих партій продукції узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього договору.

На виконання умов договору ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" здійснило 100% передоплату за товар на користь відповідача-1 у розмірі 101338,02 грн. згідно рахунку №564 від 13.02.2018 р. (а.с.19), що підтверджується платіжним дорученням №2015 від 07.03.2018 р. (а.с.20).

14.02.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛАГРІ-ДЕРЕНІВКА" (покупець) укладено договір поставки №18-054-0001 (а.с.25-30).

У відповідності до п.1.1. вказаного договору, в порядку та умовах викладених у цьому договорі постачальник зобовязується продати, а покупець зобовязується купити, прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності.

Специфікацією №1 до договору від 14.02.2028 р. сторони погодили найменування, кількість, ціну та строк поставки товару, який постачальник передає, а покупець приймає та оплачує (а.с.31-32).

Згідно домовленості ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" та ТОВ "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ", відповідач-1 зобов'язувався доставити відповідний товар ТОВ "ЕЛАГРІ-ДЕРЕНІВКА"(покупець позивача) на їх адресу.

31.03.2018 р. ТОВ "ЕЛАГРІ-ДЕРЕНІВКА" було поставлено товар в наступному асортименті та кількості: фланець 300 - 30 шт., фланець 250 - 20шт., труба 300 - 15 шт., труба 250 - 10 шт., що підтверджується актом приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей №1 від 31.03.2018 р. (а.с.36), підписаного між ТОВ "ЕЛАГРІ-ДЕРЕНІВКА" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП".

Актом про недостачу товару від 31.03.2018 р. (а.с.37) було зафіксовано, що під час приймання товарів згідно з договором купівлі-продажу №25/18 від 25.01.2018 р. та рахунку на оплату №564 від 13.02.2018 р. кількість фланців та труб не відповідала кількості товару, який було замовлено та оплачено.

Листом №814 від 31.03.2018 р. позивач повідомив відповідача-1, що 31.03.2018 р. під час приймання товарів було виявлено недостачу на загальну суму 27088,05 грн. (а.с.38).

04.04.2018 р. та 05.04.2018 р. відповідачу-1 було надіслано листи №889, 907 з вимогою повернення коштів, які залишені без відповіді та виконання (а.с.42-46, 50-51).

Всупереч умовам договору купівлі-продажу №25/18 від 25.01.2018 р., рахунку на оплату №564 від 13.02.2018 р. та платіжного доручення №2015 від 07.03.2018р., відповідачем-1 поставлено позивачу товару на загальну суму 50154,70 грн., а саме фланець 300 - 30 шт. (на 7066,2 грн.); фланець 250 - 20 шт. (на 3365,20 грн.); труба 300 - 15 шт. (на 24990 грн.); труба 250 - 10 шт. (на 14733,30).

Частину товару на загальну суму 24095,22 грн., а саме: коліно 300, 45*, коліно 300, 10*, коліно 300, 5*, коліно 250, 45*, коліно 250, 30* відповідач-1 відмовився постачати та повернув кошти згідно платіжного доручення №596 від 03.04.2018 р. (а.с.34).

Враховуючи викладене, згідно розрахунку позивача, розмір суми коштів за непоставлений товар, а саме фланець 300 - 20 шт. (на 4710,80 грн.); фланець 250 - 10 шт. (на 1682,60 грн.); труба 300 - 8 шт. (на 13328,00 грн.); труба 250 - 5 шт. (на 7366,65 грн.), становить 27088,05 грн. (з них 300 грн. заявлено до солідарного стягнення).

Розглядаючи доводи апеляційної скарги та відзиву на неї суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору купівлі-продажу №25/18 від 25.01.2018 р., який за своєю правовою природою є договором поставки, та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до положень ст.173, 174 ГК України та ст. 11, 202, 509 ЦК України.

У відповідності до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно ч. 1 ст.669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч.1 ст.670 ЦК України).

Відповідно до п.5.1 договору, приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється матеріально відповідальним представником покупця за довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей, оформленою у відповідності з вимогами діючого законодавства України та умовами даного договору, зокрема, за кількістю на підставі даних видаткової накладної або товарно-транспортної накладної відповідно до "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості", затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 15.06.1965 р. №П-6, П-7.

Колегією суддів встановлено, що скаржником до апеляційної скарги в підтвердження приймання продукції покупцем долучено видаткову накладну №101 від 30.03.2018 р. на товар в сумі 77242,8 грн. (а.с.125) та довіреність №68 від 12.03.2018 р., згідно якої агента з постачання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОМ-ЮА ГРУП» ОСОБА_3 уповноважено отримати товар згідно рахунка на оплату №564 від 13.02.2018 р. (а.с.126).

За вимогами ч. 3 ст.269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що апелянт не обґрунтував неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції, за приписами ст.269 ГПК України, апеляційний суд не приймає нові докази та не надає їм правової оцінки.

Крім того, наявна в матеріалах справи товарно-транспортна накладна №15 від 30.03.2018 р. (а.с.33) не є доказом поставки/непоставки товару та ніяким чином не доводить передачі товару продавцеві ТОВ «ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ», оскільки лише підтверджує перевезення певного вантажу з пункту навантаження (м.Лубни) до пункту розвантаження (с.Деренівка).

Оцінюючи акт про недостачу товару від 31.03.2018 р., який наданий позивачем в підтвердження факту недопоставки згідно рахунку №564 від 13.02.2018 р., колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 5.3 сторони погодили, що якщо будуть виявлені факти нестачі або недоліків продукції під час її приймання за кількістю/якістю виклик представника постачальник є обовязковим. Повідомлення про виклик представника постачальника надсилається негайно, протягом 24-х годин з дня зазначеного у товаросупровідних документах. Нестачею вважається кількість товару, що є різницею між кількістю продукції, обумовленою у специфікації або накладній на відвантаження з врахуванням узгодженого толерансу поставки та фактичною кількістю поставленої продукції.

У відповідності до п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (далі Інструкція П-6) якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов'язаний призупинити подальше приймання, забезпечити збереження продукції, а також вжити заходів для запобігання її змішування з іншою однорідною продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції.

Пунктом 17 Інструкції П-6 визначено, що одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника місцевого відправника, а якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в цілісній тарі виготовлювача, яка є відправником, - представника місцевого виробника. Представник іногороднього відправника (виробника) викликається у випадках, передбачених в основних і особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або в договорі. У цих випадках іногородній відправник (виробник) зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці кількості продукції. Неотримання відповіді на виклик в зазначений термін дає право одержувачу здійснити приймання продукції до закінчення встановленого терміну явки представника відправника (виробника).

Представник іногороднього відправника (виробника) зобов'язаний з'явитися не пізніше ніж у 3-денний термін після отримання виклику, беручи до уваги час, необхідний для проїзду, якщо інший термін не передбачений в основних і особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або в договорі.

Згідно п. 17 "а" Інструкції П-6 повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому телеграфом (по телефону) не пізніше 24 годин, а відносно продукції, що швидко псується негайно після виявлення недостачі, якщо інші строки не визначені основними чи особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором.

У повідомленні повинно бути вказано: а) найменування продукції, дата та номер рахунку чи номер транспортного документа, якщо до моменту отримання повідомлення рахунок не отримано; б) кількість продукції, якої не вистачає, і характер недостачі (кількість окремих місць, внутрішньотарна недостача, недостача в пошкодженій тарі і т.д.); в) стан пломб; г) вартість недопоставдної продукції; д) час, на який призначено приймання продукції по кількості.

Отже, при виявленні невідповідності кількості товару, позивач зобов'язаний був у відповідності до положень договору купівлі-продажу від 25.01.2018 р. та Інструкції не пізніше 24 годин з моменту отримання товару запросити на огляд товару уповноваженого представника відповідача-1 для складання акта про фактичну кількість товару.

На підтвердження повідомлення відповідача-1 про недостачу товару позивач надав лист №814 від 31.03.2018 р., яким просив прибути представника ТОВ "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" у встановлений чинним законодавством строк і/або здійснити допоставку товару.

При цьому, доказів в підтвердження надіслання цього листа на поштову чи електронну адресу відповідача-1 матеріали справи не містять та позивачем не надано.

Відтак, колегія суддів вважає, що всупереч вимогам Інструкції та укладеного між сторонами договору позивач належним чином не повідомив відповідача-1 про недостачу товару та про необхідність прибути останнього для складання двостороннього акта.

Пунктом 19 Інструкції передбачено, що при неявці представника відправника (виробника) за викликом одержувача, а також у випадках, коли виклик представника іногороднього відправника (виробника) не є обов'язковим, приймання продукції за кількістю і складання акта про недостачу здійснюється: а) за участю представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або б) за участю представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням заводського, фабричного або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо відправник (виробник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

Як вбачається з акта про недостачу товару від 31.03.2018 р., останній складено комісією ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" та у присутності водія-експедитора, головного інженера ТОВ "ЕЛАГРІ-ДЕРЕНІВКА".

Посилання позивача щодо підписання акта представником відповідача-1, а саме водієм-експедитором ОСОБА_4, оцінюються судом критично, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів у підтвердження наявності трудових відносин між водієм-експедитором та ТОВ "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ".

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність доказів належного повідомлення відповідача-1 про недостачу товару, апеляційний суд дійшов висновку, що акт від 31.03.2018 р. є недопустимим доказом в підтвердження фіксації факту недопоставки товару, оскільки оформлений з порушенням вимог Інструкції П-6, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Крім того, видаткова накладна №РН-000171 від 28.03.2018 р. між ТОВ "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" та ПрАТ "Харківпродмаш" (а.с.35) не є належним доказом у спірних правовідносинах, оскільки не виключає можливості поставки товару продавцем в більшому обсязі і на більшу суму, ніж зазначено у накладній, що спростовує доводи позивача у вказаній частині.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення товариством з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПРОМ-ЮА ГРУП" про виявлення невідповідності кількості поставленої продукції та про виклик представника постачальника для огляду товару відповідно до п. 17 Інструкції №П-6, колегія суддів дійшла висновку, про наявність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів за непоставлений товар та пені згідно п.6.1. договору. З огляду на вказане, позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів 300 грн. згідно договору поруки №25/01/18 також не підлягає до задоволення.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України, колегією суддів, з підстав скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, здійснено перерозподіл судових втрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" на рішення господарського суду Волинської області від 14.08.2018 р. у справі №903/521/18 задоволити.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 14.08.2018 р. у справі №903/521/18 скасувати та прийняти нове рішення.

3. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПРОМ-ЮА ГРУП" (43006, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Вахтангова, буд.14, офіс 1-38, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВК СПЕЦ МЕТАЛЛ МАШ" (04119, м.Київ, вул.Зоологічна, буд.4А, оф.139, ) 2643,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Господарському суду Волинської області видати судовий наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "29" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Філіпова Т.Л.