ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1458/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс», м. Київ
на бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області
у справі господарського суду Київської області № 911/1458/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс», м. Київ
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицький легіон», Львівська обл., Яворівський р-н, м. Новояворівськ
простягнення 421,65 грн.
за участю представників:

скаржника:ОСОБА_1 адвокат
відповідачів:не зявились
ВДВС:не зявились
встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 23.08.2015 у справі № 911/1458/16 припинено провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицький Легіон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» 2274,13 грн. пені. Решту позовних вимог задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицький легіон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» 5000 грн. заборгованості. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицький легіон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» 173506 грн. 66 коп. заборгованості, 12495 грн. 47 коп. інфляційних втрат, 10687 грн. 20 коп. 3% річних, 1512 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» 1512 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вищезазначеного рішення господарського суду Київської області видано чотири відповідні накази від 14.09.2016.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» звернулось до господарського суду Київської області в порядку ст. 339 ГПК України зі скаргою на бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - ВДВС), в якій просить суд визнати за період з 07.03.2018 по 02.05.2018 неправомірною бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №№ 52661365, 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження» котрі свідчили б та були направлені на примусове виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16, стягнути з Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» 1800 грн. витрат на правничу допомогу.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем державної виконавчої служби не вчинено належних, повних та обєктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу суду у даній справі, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства.

Присутній в судовому засіданні представник скаржника підтримав подану скаргу з мотивів, викладених в скарзі.

Перший відповідач в судове засідання не зявився, пояснень чи заперечень на подану скаргу не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 2, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завірену копію ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Другий відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги в судове засідання не зявився, пояснень чи заперечень на подану скаргу не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

ВДВС належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги в судове засідання не зявився, проте від нього надійшли заперечення на скаргу, в якій ВДВС проти задоволення скарги заперечило, з тих підстав, що ним у вказаних виконавчих провадженнях було вчинено всі належні, достатні та обєктивні виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» у спірному періоді.

Розглянувши матеріали скарги разом з матеріалами справи в сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, присутнього в судовому засіданні, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України (ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження).

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. ч. 3, 4 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження).

Судом досліджено наявні матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 та встановлено наступне.

Постановами Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.10.2016 було відкрито виконавче провадження № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016.

З огляду на те, що державним виконавцем державної виконавчої служби не було вчинено належних, повних та обєктивних виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду у даній справі всупереч нормам виконавчо-процесуального законодавства, стягувач звертався до суду з скаргою на бездіяльність ВДВС у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.05.2016 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області у виконавчих провадженнях № 52661365 та №52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 задоволено повністю; визнано незаконною та протиправною бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області у виконавчих провадженнях № 52661365 та № 52661737, в частині не вжиття своєчасних, належним та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна боржника; визнано незаконною та протиправною бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області у виконавчих провадженнях № 52661365 та №52661737 щодо примусового виконання наказів від 14.09.2016 по справі №911/1458/16, котрі направлені та свідчили б про його примусове виконання.

В подальшому, скаржник звертався до ВДВС з клопотаннями від 31.10.2017 № 31-1/10 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52661365 та №52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 та від 31.10.2017 № 31-2/10 про врахування у виконавчому провадженні № 52661365 та №52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 інформації наданої стягувачем щодо відомого місця знаходження боржника та вчинення виконавчих дій із врахуванням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані клопотання надіслано на адресу Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області 31.10.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 31.10.2017 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 31.10.2017 № 687, завірені копії яких наявні в матеріалах справи.

Результати розгляду державним виконавцем зазначених клопотань державною виконавчою службою суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, на наступний запит стягувача від 24.01.2018 № 24-2/01, старшим державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області надано відповідь від 02.02.2018 № 2668, в якій перелічено вчинені виконавчі дії у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16, зокрема: 04.05.2017 - 09.06.2017, 07.11.2017 повторно виставлено платіжні вимоги на списання коштів з рахунків боржника та скеровано у банківські установи; 15.11.17 - 28.11.2017 отримано відповіді Головного управління статистики у Львівській області, Державного підприємства «Агенція з ідентифікації та реєстрації тварин», Державіаслужби, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності, Міністерства інфраструктури України, Головного управління держпраці у Львівській області, Публічного акціонерного товариства «Надра», Державної служби інтелектуальної власності, Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області; 29.12.2017 державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження та скеровано для подальшого виконання у Шевченківський ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області.

З огляду на те, що державним виконавцем державної виконавчої служби не було вчинено належних, повних та обєктивних виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду у даній справі всупереч нормам виконавчо-процесуального законодавства, стягувач звертався до суду з скаргою на бездіяльність ВДВС у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.03.2018 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області у виконавчих провадженнях № 52661365 та №52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 задоволено повністю; визнано неправомірною бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16, зобовязано державного виконавця або іншу посадову особу Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчинити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено що скаржник звертався до Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з клопотанням від 19.03.2018 № 19-1/03 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №№ 52661365, 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16.

Вказане клопотання надіслано на адресу Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 19.03.2018, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 19.03.2018, фіскальним чеком «Укрпошта» від 19.03.2018 № 1191 та отримано представником ВДВС 28.03.2018, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 790.

Результати розгляду державним виконавцем зазначеного клопотання державною виконавчою службою суду не надано.

Заперечуючи проти задоволення скарги ВДВС вказує на те, що нею у спірному періоді вчинялись всі необхідні виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак на думку ВДВС вказана скарга не підлягає задоволенню.

З поданих заперечень вбачається, що державним виконавцем було направлено запит від 02.03.2018 № В-1/26521 до Територіального сервісного центру 4647 регіонального сервісного центру МВСУ у Львівській області, Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області з проханням надати інформацію щодо наявності у боржника автотранспорту зареєстрованого на праві приватної власності, та відомості про наявність у боржника земельних ділянок на праві приватної власності. Крім того в запереченнях ВДВС зазначає що ним 11.04.2018 були скеровані запити в реєструючи майно установи з метою виявлення у власності боржника будь-якого рухомого чи нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення згідно Закону України «Про виконавче провадження», проте доказів на підтвердження вказаних тверджень виконавчою службою не надано.

Таким чином суд відхиляє заперечення ВДВС, оскільки, як вбачається з зазначеного вище, у спірному періоді, а саме з 07.03.2018 по 02.05.2018, ним не було вчинено належних повних та достатніх виконавчих дії передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчих провадженнях №№ 52661365, 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16.

З огляду на вищезазначене, дослідивши наявні матеріали, суд зазначає, що державним виконавцем у вказаний період в порушення зазначених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» не вчинено необхідних заходів примусового виконання рішення суду у даній справі, передбачених вказаним Законом, в тому числі здійснення відповідних запитів, а також проведення перевірок майнового стану боржника в передбаченому порядку, визначеному ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», яка має проводитись не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відтак, суду не надано доказів належного та своєчасного виконання всіх передбачених законодавством виконавчих дій державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області, у звязку з чим вимоги заявника щодо визнання за період із 07.03.2018 по 02.05.2018 незаконною та протиправною бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчих провадженнях №№ 52661365, 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 є правомірними.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, суд задовольняє скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Крім того, скаржник, посилаючись на приписи ст.ст. 123, 126, 344 ГПК України просить суд покласти на Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області понесені ним судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800 грн.

В підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1800 грн., скаржник посилається на договір про адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.10.2018 № 16-10-2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 та посвідчення адвоката, виданих на імя ОСОБА_1, квитанцію від 12.11.2018 № 0.0..1 на суму 1800 грн., згідно з якою сплачено надані послуги за вказаним договором, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.11.2018. Крім того, в підтвердження сплати коштів згідно вищевказаного договору скаржником на рахунок адвоката ОСОБА_1, скаржник подав до суду копію довідки про відкриття рахунку від 14.07.2017 № 170714SU14050600, видану Приватним акціонерним товариством комерційний Банк «Приватбанк» клієнту ОСОБА_1

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.10.2018 № 16-10-2018 (далі договір), за умовами якого виконавець адвокат зобовязався надати замовнику позивачу правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «Галицький легіон» та Яворівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, котрі виникли у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Яворівський РВДВС ГТУЮ у Львівській області, направлених на примусове виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультацій з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі 911/1458/16 із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на бездіяльність Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обовязків виконавця за даним договором (п. 1.1 - договору).

Відповідно до п. 1.2 договору правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно з п. 3.1 договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи складає 120 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 договору) та участь у судовому засіданні (не менше одного), вартість участі у котрому складає 300 грн.

На виконання умов договору адвокат надав скаржнику передбачені договором послуги, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.11.2018, який підписаний в двосторонньому порядку та скріплений печатками скаржника та адвоката, завірена копія міститься в матеріалах скарги.

За надані адвокатські послуги скаржник сплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 1800 грн., що підтверджується квитанцією від 12.11.2018 № 0.0..1, оригінал якої залучений до матеріалів справи.

Статус особи, яка представляла інтереси скаржника за вказаним договором, відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з приписами ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З огляду на зазначене, у звязку з задоволенням скарги заявника, понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800 грн. покладаються судом на Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 232-235, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.

2. Визнати за період із 07.03.2018 по 02.05.2018 незаконною та протиправною бездіяльність Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні № 52661365 та № 52661737 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 14.09.2016 по справі № 911/1458/16 котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з врахуванням Закону України «Про виконавче провадження».

3. Стягнути з Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (81000, Львівська обл., Яворівський р-н, м. Яворів, вул. Львівська, 2 ідентифікаційний код 34978144) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, корп. 5, офіс 526, ідентифікаційний код 38964292) 1800 (одну тисячу вісімсот) грн. витрат на правничу допомогу.

4. Видати наказ.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк