ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Справа№ 910/7633/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/7633/18 (суддя Балац С.В.) за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників,

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулася ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (далі - ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття») про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття», оформлене протоколом від 03.04.2018.

Обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що вказане рішення загальних зборів прийняте з недодержанням встановленого порядку проведення зборів, що призвело до порушення корпоративних прав позивача.

27.08.2018 позивач звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу здійснювати дії щодо внесення змін до статуту товариства в частині розміру статутного капіталу та розміру внеску учасників до статутного фонду відповідача;

- заборони відповідачу здійснювати дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів відповідача;

- заборони суб'єктам державної реєстрації, в тому числі особам, які перебувають в трудових відносинах із суб'єктами державної реєстрації, нотаріусам, акредитованим особам, здійснювати дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у тому числі змін до установчих документів відповідача в частині розміру внеску учасників до статутного фонду товариства та розміру статутного капіталу товариства.

Необхідність забезпечення позову, заявник пояснює тим, що відповідач до розгляду справи по суті може вчинити дії, що ускладнять або зроблять неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено достатньо обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у заяві, а заходи, які просить вжити позивач не стосуються предмету спору і не направлені на ефективний захист або поновлення прав позивача. Крім того, суд зауважив, що у разі задоволення позову, з огляду на предмет спору у даній справі, виконавчий документ на виконання рішення суду не видаватиметься.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в повному обсязі.

Апелянт посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає ухвалу прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, і неповним з'ясуванням обставин справи. За твердженнями апелянта, ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття» здійснює реєстраційні дії та вносить зміни до інформації про юридичну особу під час дії заборони на державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/21825/16. На його думку, будь-які можливі дії відповідача з інформацією про юридичну особу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ускладнять або зроблять неможливим виконання судового рішення, у разі задоволення позову, а тому, для запобігання настання таких обставин слід забезпечити позов шляхом встановлення заборони внесення змін до реєстру щодо ТОВ «Республіканський будинок моделей взуття».

Сторони своїм правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, ухвала суду про призначення справи до розгляду направлена за належною адресою.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відрядженням представника позивача - ОСОБА_3, на підтвердження чого до клопотання додано квитки.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вирішила відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що додані до клопотання квитки підтверджують перебування у відрядженні представника позивача - ОСОБА_3, проте позивач не позбавлений права особисто прибути у вказане судове засідання, або надіслати в засідання іншого представника.

Крім того, від ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з її перебуванням за межами України, на підтвердження чого до клопотання теж додано квитки.

Вказане клопотання суд залишає без задоволення, з огляду на те, що ОСОБА_4 вправі забезпечити явку представника у судове засідання.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників у судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, з огляду на обмежені строки розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

03.04.2018 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, відбулися загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття». За результатами проведення зборів було прийнято рішення, оформлене протоколом від 03.04.2018.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням загальних зборів, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, вважаючи, що рішення прийняте з порушенням встановленого порядку та прав позивача.

Згодом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої судом відмовлено.

Колегія суддів підтримує позицію місцевого господарського суду, викладену в ухвалі про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України наведено перелік заходів забезпечення позову серед яких, зокрема, заборона відповідачу вчиняти певні дії (п. 2).

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору (ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Разом з тим, предметом спору у даній справі є позовна вимога немайнового характеру про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, а отже, у разі задоволення позову судове рішення не потребуватиме його виконання органом державної виконавчої служби, оскільки не видаватиметься наказ, а відповідно, й не відбудеться примусового виконання рішення. В даному випадку достатнім є наявність рішення суду, яке набрало законної сили без необхідності здійснення виконавчих дій.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, заходи забезпечення, які просить вжити позивач, не перебувають у зв'язку з предметом позову у даній справі в контексті того, що такі заходи жодним чином не впливають на виконання вірогідного рішення у даній справі, оскільки, як вже зазначалося вище, воно не потребує дій з виконання, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 у суду відсутні.

Посилання апелянта на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» здійснює реєстраційні дії та вносить зміни до інформації про юридичну особу під час дії заборони на державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі №910/21825/16, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з вище наведеного, а також, оскільки така заборона встановлена ухвалою в межах іншої справи. Отже, заявником не доведено, що при розгляді даної справи відповідач має намір вчинити дії, які унеможливлять чи ускладнять виконання рішення у даній справі.

З огляду на недоведеність позивачем обставин викладених у заяві про забезпечення позову та в апеляційній скарзі, а також відсутність обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, та відсутність документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_2

Враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому відповідно доводи апелянта в частині непогодження із прийнятою судом першої інстанції ухвалою відхиляються за необґрунтованістю.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_2 (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №910/7633/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 22.12.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко