У Х В А Л А

26 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/190/18

Провадження № 12-302гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Уркевича В. Ю.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 916/190/18 за позовом Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(далі - ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України») до Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (далі - ПАТ «Одесагаз») про стягнення 11 281 588,48 грн, за касаційною скаргою ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» на постанову Одеського апеляційного господарського суду

від 02 серпня 2018 року й рішення Господарського суду Одеської області від 22 травня 2018 року та

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПАТ «Одесагаз» про стягнення заборгованості в розмірі 11 281 58,48 грн, яка складається з інфляційних втрат за період з січня 2015 року по серпень 2015 року за зобов'язаннями з оплати основного боргу, що виник на підставі договору № 06/10-1992 від 20 грудня 2010 року в розмір 10 787 039,37 грн та 3% річних за період з 30 січня 2015 року по 30 серпня 2015 року включно за зобов'язаннями з оплати основного боргу, що виник на підставі договору № 06/10-1992 від 20 грудня 2010 року в розмірі 494 549,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконання відповідачем рішення Господарського суду Одеської області від 22 жовтня 2012 року у справі № 5017/2643/2012, що стало підставою для нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних за вказані періоди, відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22 травня 2018 року, залишеним без змін постановоюОдеського апеляційного господарського суду від 02 серпня

2018 року у справі № 916/190/18, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що невиконання грошового зобов'язання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з розстроченням або відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною другою

статті 625 Цивільного кодексу України, за період такого розстрочення або відстрочення.

Апеляційний суд зазначив, що ухвала суду першої інстанції від 17 лютого 2014 року про розстрочку виконання рішення суду у справі № 5017/2643/2012 має правове значення виключно у сфері публічно-правових відносин при реалізації органом державної виконавчої служби своїх функціональних прав та обов'язків. В цьому випадку ухвала суду про розстрочку рішення суду змінила сам спосіб виконання відповідного рішення суду, а отже, як наслідок змінила строки настання негативних наслідків для відповідача у вигляді можливості нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% у зв'язку з несвоєчасним виконання рішення суду.

У серпні 2018 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02 серпня 2018 року та рішення Господарського суду Одеської області від 22 травня 2018 року у справі № 916/190/18.

ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» у своїй касаційній скарзі посилається на невідповідність оскаржуваного рішення нормам частини другої статті 19, статті 151-2 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого та неупередженого розгляду справи судом та на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 11, 599, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 2, 7, 11, 13, 15, 236, 238, 282 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що актами цивільного законодавства не встановлено випадки, за яких ухвала про надання розстрочки виконання рішення суду є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, як наслідок, остання не змінює строки виконання грошового зобов'язання за договором та умови прострочення боржника в такому зобов'язанні.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 05 жовтня

2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України», призначив розгляд справи у судовому засіданні та надав строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

04 грудня 2018 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою передав справу № 916/190/18 разом з касаційною скаргою ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказав, що в цій справі постало питання щодо визнання розстрочки чи відстрочки виконання рішення підставою для зміни строків виконання зобов'язання.

У своїй ухвалі Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі

№ 905/3137/14-908/5775/14 (провадження № 3-1276гс15), яку прийнято за подібних правовідносин, Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що невиконання грошового зобов'язання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з розстроченням або відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, за період такого розстрочення або відстрочення.

Отже, Верховний Суд України, з посиланням на частину п'яту статті 11 цього Кодексу, згідно якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, фактично визнав розстрочення чи відстрочення виконання рішення зміною строків виконання зобов'язання.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку

у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, справа № 916/190/18 підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 301 Господарського процесуального кодексу

України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (частина третя статті 301 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки Велика Палата Верховного Суду є визначеним судом касаційної інстанції для розгляду таких справ, то з огляду на викладене справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За приписами частини другої статті 120 та частини другої статті 121 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов'язковою.

Отже, явка учасників справи та їх участь у судовому засідання не є обов'язковою.

Ураховуючи наведене та керуючись підпунктом 7 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення», частиною другою статті 120, частиною другою статті 121, статтею 234, частинами першою та третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 916/190/18 за касаційною скаргою ДК Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02 серпня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 10 годину

04 червня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

4. Направити учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Ю. Уркевич
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
Д. А. Гудима О. Б. Прокопенко
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв О. Г. Яновська