ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" грудня 2018 р. Справа№ 44/380-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Жук Г.А.

Дідиченко М.А.

розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островського С.В. про відвід суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А. у справі № 44/380-б за апеляційною скаргою Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 (суддя Чеберяк П.П.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" до товарної біржі "Центральна українська біржа" про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва в межах справи №44/380-б за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" до товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" про банкрутство.

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 у справі №44/380-б позовні вимоги ТОВ "Житловик" задоволено повністю; визнано за ТОВ "Житловик" право власності на об'єкт незавершеного будівництва готовністю 3,99 відсотків: житловий комплекс з підземними паркінгами і обкатами соціально-побутового та офісного призначення по проспекту Науки, 66-70, Голосіївського району міста Києва.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Київська аграрно-кредитна спілка "Сенатек" в особі керуючого санацією Вязовченка А.М. звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 у справі №44/380-б, постановити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 у справі №44/380-б закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013.

Постановою Верховного Суду від 03.07.2018 касаційну скаргу КАКС "Сенатек" задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 у справі №44/380-б скасовано, справу №44/380-б направлено на апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

У зв'язку з ліквідацією Київського апеляційного господарського суду та початком роботи Північного апеляційного господарського суду за актом прийняття-передачі судової справи від 01.10.2018 справу №44/380-б передано до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 прийнято до провадження та постановлено здійснювати розгляд справи №44/380-б по суті спочатку колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Сотніков С.В. (головуючий), Верховець А.А., Отрюх Б.В., яка визначена протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018, призначено розгляд справи №44/380-б в судовому засіданні на 20.12.2018.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островський С.В. подав заяву про відвід колегії суддів у складі: Сотніков С.В., Верховець А.А., Отрюх Б.В.

Так, за твердженням заявника відводу, упередженість суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А. полягає в тому, що раніше прийняті постанови за участю вказаних суддів з питання, що є предметом спору у даній справі про банкрутство, були скасовані в касаційному порядку із направленням справи на новий розгляд, а даний спір розглядається після винесених рішень у Господарському суді міста Києва, тобто повторно.

Згодом, представник товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островський С.В. подав заяву про відмову від заяви про відвід судді Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островського С.В. про відвід судді Отрюха Б.В. залишено без розгляду, враховуючи, що представник товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" відмовився від заяви про відвід судді Отрюха Б.В.

Крім цього, вказаною ухвалою заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островського С.В. про відвід суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А. у справі № 44/380-б визнано необґрунтованою.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, дану справу ухвалено передати для визначення автоматизованою системою відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України складу суду, який має вирішити питання про відвід суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А.

Згідно з частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Пономаренко Є.Ю. (головуючий суддя), судді - Дідиченко М.А., Жук Г.А. передано заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островського С.В. про відвід суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А. у справі №44/380-б.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вже вказувалося, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно із п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вже вказувалося, згідно ч. 3 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя Верховець А.А. брав участь при ухваленні постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 за результатами апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 про відмову в задоволенні скарги ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на дії та бездіяльність ліквідатора ТОВ "Житловик" арбітражного керуючого Гороховського А.В. та задоволення клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна ТОВ "Житловик", що є предметом застави, забезпечення вимог ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ".

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.10.2015, справу № 44/380-б в зазначеній частині направлено на новий судовий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Суддя Сотніков С.В. брав участь при ухваленні постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016 за результатами апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 про визнання недійсними результатів електронного аукціону (відкритих електронних торгів, другого повторного аукціону), який відбувся 11.01.2016 та оформлений Товарною біржею "Електронні торги України" протоколом № 202184 про проведення аукціону від 11.01.2016 з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик".

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 про визнання недійсними результатів електронного аукціону (відкритих електронних торгів, другого повторного аукціону), справу № 44/380-б у зазначеній частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Разом з тим, предметом апеляційного оскарження в даному випадку за апеляційною скаргою Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" є ухвала Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" до Товарної біржі "Центральна українська біржа" про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва в межах справи №44/380-б.

Скасування судових рішень (постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016) у даній справі про банкрутство, що ухвалені з інших питань, зокрема щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та щодо надання згоди на продаж заставного майна боржника, не може бути підставою для відводу суддів у даному випадку, оскільки даний апеляційний розгляд не є за своєю суттю новим розглядом справи в розумінні ч. 3 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що відсутні підстави для відводу суддів.

Розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островського С.В. про відвід суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А. у справі № 44/380-б, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування, у розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу суддів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" Островського С.В. про відвід суддів Сотнікова С.В. та Верховця А.А. у справі № 44/380-б відмовити.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Г.А. Жук

М.А. Дідиченко