ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа№ 911/917/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Чорногуза М.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Пугачовій А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Стипанець О.А.;

від відповідача: Ступак О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2018 (повний текст складено 16.07.2018) у справі № 911/917/16 (суддя - Чонгова С.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Броварський меблевий комбінат"

про стягнення 193 320,00 грн

Встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Броварський меблевий комбінат" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 193 320,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1БМК0150007/47-03/2015 від 17.12.2015, внаслідок протікання стелі в орендованому приміщенні позивачу завдано збитків. При цьому, про затоплення приміщення та створення комісією для складання акту затоплення відповідача письмово повідомлено, однак останній від усунення наслідків протікання стелі та підписання акту ухиляється.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі №911/917/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2018 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.01.2018 за №16015/16-43 є неналежним доказом в розумінні ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що факт затоплення складського приміщення в результаті чого було пошкоджено товар позивача підтвердили і свідки позивача ОСОБА_5 і експерт Київської обласної торгово-промислової палати ОСОБА_6.

Також, скаржник вказав, що позивач 11.02.2016 звернувся до відповідача з листом за вих. №1283 про розірвання договору оренди не житлового приміщення №1БМК0150007/47-03/2015 від 17.12.2015, так як відповідно до договору оренди п. 10.6 передбачено, що орендар має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку за умови письмового повідомлення орендодавця за 60 календарних днів до запланованої дати розірвання. Тому вже 11.04.2016 сторонами був підписаний акт №2 повернення, на момент підписання ата №2 підстав для неповернення даного приміщення були відсутні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2018 справу № 911/917/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорна Л.В., судді: Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 21.08.2018.

21.08.2018 в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду оголошено перерву до 09.10.2018 у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 12.11.2018 року, справу № 911/917/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА" на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/917/16 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Коротун О.М.

У судовому засіданні 17.12.2018 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення.

Крім того, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що позивачем не надано доказів того, що протікання стелі дійсно відбулося, в цьому винний відповідач і що таке протікання стелі спричинило пошкодження товару позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 17.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскона-Україна" (орендар) та Приватним акціонерним товариством "Броварський меблевий комбінат" (орендодавець) було укладено договір №1БМК0150007/47-03/2015 оренди нежитлового приміщення від 17.12.2015 (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 1120 квадратних метрів, іменоване далі за текстом "Об'єкт оренди", на першому поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова,61. План об'єкта оренди наведений у додатку №1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з п.1.2 договору, цільове призначення оренди: використання приміщення для зберігання товару, а також операцій, пов'язаних з прийняттям, обліком, сортуванням, пакуванням, переміщенням та відвантаженням товарів. Цільове призначення використання об'єкта оренди протягом строку дії цього договору може бути змінене за письмовим узгодженням сторін.

Відповідно до п.1.5 договору, об'єкт оренди передається орендарю 17.12.2015 по акту приймання-передачі (далі - акт №1) протягом 3-х днів з моменту підписання договору.

Актом №1 приймання-передачі від 17.12.2015 сторони погодили наступне: відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 17.12.2015 року №1БКМ0150007 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 1120 квадратних метрів на першому поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова,61. Приміщення передається у належному технічному стані. У орендаря претензії до приміщення відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2016 позивачем був складений акт затоплення орендованого приміщення згідно договору оренди (т. 1 а.с. 20), де зазначено, що за результатами огляду приміщення складу було виявлено протікання даху на 8 ділянках складу, а також нанесене пошкодження товару, а саме пошкоджені подушки Ergogel Classic 60*40-108 шт.

01.02.2016 експертом Київської обласної торгово-промислової палати було встановлено пошкодження 108 (сто вісім) одиниць анатомічних подушок, які не можуть використовуватися за своїм призначенням. Причина пошкодження експертом зазначена зі слів представника ТОВ "Аскона-Україна" (позивача) як наслідок протікання даху.

За розрахунком позивача вартість пошкодження майна становить 145102,32 грн, витрати на послуги експерта та витрати на оренду приміщення, неотримання прибутку та втраченої вигоди становить 48218,00 грн, тобто загальна сума збитків - 193320,00 грн, яку позивач заявив до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Виходячи з приписів зазначених норм, збитки - це негативні майнові наслідки, які виникають у кредитора за порушенням обов'язків боржником. Підставами накладення на боржника обов'язку відшкодування збитків є наявність збитків, правопорушення, протиправної поведінки, вини боржника, наявність причинно-наслідкового зв'язку між збитками та протиправною поведінкою боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як було встановлено вище, позивачем був складений акт затоплення орендованого приміщення згідно договору оренди від 28.01.2016. Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, зазначений акт було складено в односторонньому порядку, представниками відповідача акт не підписаний.

Так, до вказаного акту позивачем надано фотоматеріали пошкодження коробок, проте встановити саме протікання даху за фотоматеріалами неможливо.

Крім того, за твердженням позивача, останній на адресу відповідача направив лист №1255 від 14.01.2016, яким позивач повідомляє про те, що орендоване приміщення за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова,61, рампа, 14 з початку строку дії оренди постійно затоплює, в результаті затоплення було пошкоджено товару, що зберігається на складі (наявний в матеріалах справи) та копію листа №1271 від 29.01.2016, яким повідомляє про проведення 01.12.2016 о 10 годині незалежної експертизи з метою перевірки кількості пошкодженого в результаті затоплення товару по причині протікання стелі, просить надати допуск експерта на територію складу для обстеження приміщення, що орендує компанія.

Проте, матеріали справи не містять, а позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження направлення вказаних листів відповідачу

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, доказів своєчасного повідомлення орендодавця (відповідача) щодо фактів протікання даху та спричинення збитків позивачем не надано.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що висновком експерта Київської обласної торгово-промислової палати №ЕЗ -002 ВІД 01.02.2016 на який посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог не встановлювалися фактичні причини підмокання товару, а лише визначена кількість пошкодженого товару, його стан та причиною пошкодження зазначено протікання даху зі слів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, якою встановлено, що факт затоплення нежитлового приміщення на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 61 у січні 2016 року, станом на момент проведення дослідження, не підтверджується.

При дослідженні експертом зазначено, що при обстеженні водонесучих інженерних мереж та інших конструктивних елементів будівлі пошкоджень, характерних для дії рідини холодного водопостачання, каналізації в тому числі стічної експертом не встановлено.

При цьому, з рівня бетонної підлоги експертом ретельно досліджувались конструкції покрівлі нежитлового приміщення на першому поверсі будівлі, розташованої на території "Броварського меблевого комбінату" за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 61. Ніяких пошкоджень/отворів, нерівностей поверхні, нещільності примикань/ металевих конструкцій покрівлі не виявлено.

Експерт зазначає про відсутність фотоматеріалів протікання води саме з покрівлі (наявні тільки замочені з різних боків паперові коробки); відсутність належно складеного та підписаного сторонами та представниками державних установ, депутатів тощо, акту про залиття; з січня 2016 року міг бути проведений ремонт покрівлі приміщення; станом на момент проведення обстеження відсутні сліди та ознаки залиття; при дослідженні не виявлені приховані недоліки конструкцій, зношення конструкцій, несвоєчасний капітальний чи поточний ремонт тощо.

Позивач, не погоджуючись з висновками експерта, вказував на те, що до проведення експертизи відповідач мав можливість провести ремонтні роботи та від факту протікання пройшов значний час, що стало причиною неможливості виявлення слідів протікання. Крім того, експертом відповідно до поповерхового плану не виявлено приміщення загальною площею 1120кв.м.

За клопотанням позивача, суд першої інстанції викликав у судове засідання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та свідків бухгалтера підприємства позивача ОСОБА_5 та експерта Київської обласної торгово-промислової палати ОСОБА_6

Як встановлено судом першої інстанції, у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що протягом всього часу оренди дах орендованого приміщення неодноразово протікав. Позивач звертався до відповідача щодо усунення причин протікання, але навіть коли представник відповідача і здійснював ремонтні роботи на даху, при наступних таненнях снігу або дощу, дах продовжував протікати. 28.01.2016 внаслідок танення снігу з даху до приміщення проник великий об'єм води, який залив товар товариства, завідувачем складом було повідомлено директора відповідача, після приходу якого працівниками складу був складений акт затоплення приміщення відповідно до договору оренди 1БКМ0150007/47-03/2015, в якому зафіксовано факт протікання даху на 8-ми участках складу, а також нанесення шкоди товару, але від підписання акту директор ПАТ "Броварський меблевий комбінат" відмовився. Так як відповідач, ніяких дій щодо усунення причин затоплення не вчиняв і ніяких дій щодо залагодження складеної ситуації не вчиняв, позивач залучив незалежного експерта для підтвердження факту нанесення шкоди майну Товариства в результаті затоплення. В результаті огляду та здійснення незалежної експертизи був складений експертний висновок, який підтвердив факт нанесення шкоди майну ТОВ "Аскона-Україна" в результаті затоплення на час проведення експертизи. Чи знаходились інші особи всередині приміщення саме під час протікання даху свідок не пояснила.

Свідок ОСОБА_6 експерт Київської обласної торговельно-промислової палати пояснив, що у своєму висновку він зазначив кількість пошкодженого товару, зі слів представників позивача він зазначив у акті щодо протікання даху, будь-яких слідів протікання на стінах та у інших місцях він не бачив і не звертав на таке уваги, на стіні він бачив тільки протипожежний гідрант.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, факт протікання даху підтверджується тільки посадовою особою позивача бухгалтером підприємства ОСОБА_5

З огляду на викладене колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що факт затоплення складського приміщення в результаті чого було пошкоджено товар позивача підтвердили і свідки позивача ОСОБА_5 і експерт Київської обласної торгово-промислової палати ОСОБА_6.

Так, експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Бойко М.В. пояснив, що на час проведення експертизи будь-яких слідів протікання встановлено не було, дослідженням журналів реєстру робіт сантехніків та зварювальників з березня 2015, з 29.03.2016, журналу реєстрації аварійних ситуацій за 2016 року ним не встановлено ведення будь-яких ремонтних робіт на вказаному об'єкті. Крім того, експерт зазначив, що за даними технічної документації відсутнє приміщення розміром, зазначеним у договорі оренди. Для дослідження приміщення під час проведення експертизи представники позивача не з'явилися. Копія клопотання експерта щодо огляду приміщення надсилалась судом сторонам.

Відповідачем щодо площі приміщення, переданого в оренду, пояснено, що ними проводилися перепланування (перегородження великих приміщень).

Оцінюючі у сукупності надані докази та пояснення, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем спричинення збитків внаслідок протікання даху спірного орендованого приміщення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ч. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України).

За ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв'язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17).

. Враховуючи те, судом не було встановлено наявність повного складу цивільного правопорушення, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків, у розмірі заявленому позивачем, не відповідає матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону, зокрема позивачем не доведено спричинення збитків саме внаслідок протікання даху спірного орендованого приміщення.

При цьому, колегія суддів приймає як належне твердження скаржника, що позивач 11.02.2016 звернувся до відповідача з листом за вих. №1283 про розірвання договору оренди не житлового приміщення №1БМК0150007/47-03/2015 від 17.12.2015, так як відповідно до договору оренди п. 10.6 передбачено, що орендар має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку за умови письмового повідомлення орендодавця за 60 календарних днів до запланованої дати розірвання. Тому вже 11.04.2016 сторонами був підписаний акт №2 повернення, на момент підписання ата №2 підстав для неповернення даного приміщення були відсутні, проте вважає їх такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Також, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2018 року у справі №911/917/16 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №911/917/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.Г. Чорногуз

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 27.12.2018.