ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2018 р.

Справа № 917/188/18

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрроснафта"

до          Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі

філії Управління з переробки газу та газового конденсату

про          зобов'язання вчинити дії

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрроснафта" (надалі – позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Управління з переробки газу та газового конденсату (надалі – відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним утриманням відповідачем придбаного позивачем на біржових торгах газового конденсату.

Ухвалою від 19.06.2018 р. справу № 9917/188/18 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

За результатом здійсненого автоматичного розподілу справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою суду від 08.08.2018 р. справу прийнято до свого провадження суддею Зеленіною Н.І., підготовче засідання призначено на 05.09.2018 р.

Протокольною ухвалою від 05.09.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 10.10.2018 р.

Протокольною ухвалою від 10.10.2018 р. підготовче засідання відкладено на 24.10.2018 р.

Протокольною ухвалою від 24.10.2018 р. підготовче засідання відкладено на 07.11.2018 р.

Протокольною ухвалою від 07.11.2018 р. підготовче засідання відкладено на 28.11.2018 р.

У підготовче засідання 28.11.2018 р. представник позивача не з'явився, проте 21.11.2018 р. від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою від 28.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.12.2018 р.

У судовому засіданні 20.12.2018 р. представник відповідача просив задовольнити заяви від 26.04.2018 р. та від 17.05.2018 р. про залучення до участі у справі Головного управління ДФС у Полтавській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕФЕЙ" у якості третіх осіб, які не заявляють самосійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаних клопотань.

Частиною 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов’язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Розглянувши зазначені клопотання відповідача, суд не вбачає можливості впливу рішення суду у даній справі на будь-які права чи обов’язки Головного управління ДФС у Полтавській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕФЕЙ" щодо однієї із сторін, у зв’язку з чим протокольною ухвалою від 20.12.2018 р. суд відмовив у задоволенні вказаних клопотань.

У судовому засіданні 20.12.2018 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 20.12.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрроснафта" звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Управління з переробки газу та газового конденсату, у якому просить суд:

- зобов'язати ПАТ "Укргазвидобування" передати в натурі ТОВ "Укрроснафта" 214,35 тон газового конденсату загальною вартістю 2679755,71 грн., який ТОВ "Укрроснафта" купило у ТОВ "Цефей" на підставі протоколу проведення біржових торгів (податкова застава) від 17.10.2017 року № 1, згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року № ПЗР-332/1, був переданий ТОВ "Укрроснафта" за актом приймання-передачі від 28.11.2017 року № 1 і знаходиться в Технологічному цеху стабілізації конденсату "Базилівщина" Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування" в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області;

- зобов'язати ПАТ "Укргазвидобування" передати в натурі ТОВ "Укрроснафта" 115,888 нафти загальною вартістю 1268776,68 грн., яку ТОВ "Укрроснафта" купило у ТОВ "Цефей" на підставі протоколу проведення біржових торгів (податкова застава) від 17.10.2017 року № 2, згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року № ПЗР-332/2, яка була передана ТОВ "Укрроснафта" за актом приймання-передачі від 28.11.2017 року № 2 і знаходиться в Технологічному цеху стабілізації конденсату "Базилівщина" Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування" в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області;

- зобов'язати ПАТ "Укргазвидобування" передати в натурі ТОВ "Укрроснафта" 31,37 тон газового конденсату загальною вартістю 384962,44 грн., який ТОВ "Укрроснафта" купило у ТОВ "Цефей" на підставі протоколу проведення біржових торгів (податкова застава) від 17.10.2017 року № 3, згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року № ПЗР-332/3, був переданий ТОВ "Укрроснафта" за актом приймання-передачі від 28.11.2017 року № 3 і знаходиться в Технологічному цеху стабілізації конденсату "Базилівщина" Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування" в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області;

- зобов’язати ПАТ "Укргазвидобування" надати суду копії документів, на підставі яких 214,35 тон газового конденсату, 115,888 нафти та 31,037 тон газового конденсату, що належати ТОВ "Цефей", опинилися і зберігалися у ПАТ "Укргазвидобування": договору про спільну діяльність від 15.09.2004 року № 927, актів розподілу продукції, товарних накладних, паспортів якості та таке інше.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на наступне.

На підставі протоколу проведення біржових торгів (податкова застава) від 17.10.2017 року № 1, згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року № ПЗР-332/1 ТОВ "Укрроснафта" купило у ТОВ "Цефей" 214,35 тон газового конденсату загальною вартістю 2679755,71 грн., який знаходиться в Технологічному цеху стабілізації конденсату (далі - ТЦСК) "Базилівщина", що входить до складу Управління з переробки газу та газового конденсату (далі - УПГГК), яке є філією ПАТ "Укргазвидобування" і знаходиться в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області.

Актом приймання-передачі від 28.11.2017 року № 1 ТОВ "Цефей" передало ТОВ "Укрроснафта" 214,35 тон газового конденсату.

На підставі протоколу проведення біржових торгів (податкова застава) від 17.10.2017 року № 2, згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року № ПЗР-332/2 ТОВ "Укрроснафта" купило у ТОВ "Цефей" 115,888 нафти загальною вартістю 1268776,68 грн., яка знаходиться в ТЦСК "Базилівщина" УПГГК ПАТ "Укргазвидобування" в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області.

Актом приймання-передачі від 28.11.2017 року № 2 ТОВ "Цефей" передало ТОВ "Укрроснафта" 115,888 нафти.

На підставі протоколу проведення біржових торгів (податкова застава) від 17.10.2017 року № 3, згідно договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року № ПЗР-332/3 ТОВ "Укрроснафта" купило у ТОВ "Цефей" 31,037 тон газового конденсату загальною вартістю 384962,44 грн., який знаходиться в ТЦСК "Базилівщина" УПГГК ПАТ "Укргазвидобування" в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області.

Актом приймання-передачі від 28.11.2017 року № 3 ТОВ "Цефей" передало ТОВ "Укрроснафта" 31,37 тон газового конденсату.

Відтак, ТОВ "Укрроснафта" стало власником вказаного майна (газового конденсату).

Зі змісту листа Головного управління ДФС у Полтавській області від 05.01.2018 року (а.с. 43) та листа ПАТ "Укргазвидобування" від 22.06.2017 року (а.с. 44-45) вбачається, зазначені газовий конденсат і нафта були видобуті та знаходилися у останнього за договором про спільну діяльність ПАТ "Укргазвидобування" і ТОВ "Цефей" від 15.09.2004 року № 927.

Як вказує позивач, на момент придбання цього майна ТОВ "Укрроснафта", тобто станом на 28.11.2017 року, договір про спільну діяльність ПАТ "Укргазвидобування" і ТОВ "Цефей" від 15.09.2004 року № 927 був розірваний за рішенням господарського суду Харківської області від 16.01.2017 року по справі №912/311/16, яке набрало законної сили 01.08.2017 року.

Як вказує позивач, між ТОВ "Укрроснафта" і ПАТ "Укргазвидобування" будь-які договірні відносини з приводу цього майна відсутні, відтак, дане майно знаходиться у відповідача без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 530 ЦК встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про, зокрема: витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

11.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про передачу вказаного майно в натурі, до якої були додані копії документів, якими підтверджується придбання цього майна ТОВ "Укрроснафта".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечує право власності позивача на придбаний газовий конденсат, проте вказує, що газовий конденсат знаходиться у нього на підставі укладеного між ПАТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Цефей" договору №37/6-С/Б від 09.01.2015р.; а також зазначає про неможливість його передачі без укладення з відповідачем відповідних договорів на послуги зі стабілізації вуглеводневої сировини, транспортування конденсатопроводом, зберігання, переробки в нафтопродукти на ШВПГКН УПГГК, наливу в автомобільні/залізничні цистерни нафтопродуктів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Цефей" договору №37/6-С/Б від 09.01.2015р. по наданню послуг по стабілізації вуглеводної сировини та транспортуванню вуглеводневої сировини конденсатопроводом, у відповідності до п. 1.1.3 якого ПАТ "Укргазвидобування" взяло на себе зобов’язання по зберіганню сировини ТОВ "Цефей" у сховищах ПАТ "Укргазвидобування".

Відповідно до п. 9.1 договору №37/6-С/Б від 09.01.2015р. зі змінами, внесеними додатковою угодою № 11 від 31.12.2015р., даний договір набирає сили з дати його підписання сторонами і діє в частині постачання сировини - до 31 грудня 2016р.; в частині розрахунків, зберігання сировини та готової продукції, переробки сировини, відвантаження готової продукції - до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за договором.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року №6-2978цс15; у постановах Верховного Суду від 29.01.2018 р. у справі № 910/12574/17 та від 06.03.2018р. у справі 910/13814/17.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із доводами відповідача про те, що укладений між ПАТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Цефей" договір №37/6-С/Б від 09.01.2015 р. недійсним судом не визнавався, сторонами достроково розірваний не був, відтак, суміш нестабільного газового конденсату та нафти, яке є предметом даного спору, знаходиться у відповідача за наявності правових підстав для цього і не може бути витребуване за правилами ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в оголошенні про проведення 17 жовтня 2017 р. о 12.00 год. перших біржових торгів з продажу майна платника податків ТОВ "ЦЕФЕЙ", опублікованому на сайті Української універсальної біржі визначено, що однією з умов участі в біржових торгах було покладання на покупця витрат по транспортуванню газового конденсату та нафти конденсатопроводом, стабілізації, зберігання, переробки, наливу в автомобільні/залізничні цистерни готової продукції.

Як зазначає відповідач, така умова викликана технічною та технологічною неможливістю безпосереднього виділення в натурі спірної вуглеводневої сировини з місця її находження в Технологічному цеху стабілізації конденсату "Базилівщина" Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування" в с.Базилівщина Машівського району Полтавської області (далі - ТЦСК).

Учасники біржових торгів, на яких була здійснена реалізація зазначеної у позовній заяві вуглеводневої сировини, у зв’язку з закритим технологічним циклом виробництва продукції на ПАТ "Укргазвидобування", були повідомлені про покладення на покупця витрат, пов’язаних з транспортуванням, стабілізацією, зберіганням, переробкою сировини на ПАЇ "Укргазвидобування", а також наливом ПАТ "Укргазвидобування" готової продукції.

Однак, позивачем не укладались з відповідачем договори на послуги зі стабілізації вуглеводневої сировини, транспортування конденсатопроводом, зберігання, переробки в нафтопродукти на ШВПГКН УПГГК, наливу в автомобільні/залізничні цистерни нафтопродуктів та інші.

Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з доводами відповідача про те, що приймаючи участь в біржових торгах, позивач фактично погодився та прийняв умови участі в біржових торгах, таким чином акцептував оферту, викладену в оголошенні, щодо необхідності подальшого укладення з ПАТ "Укргазвидобування" відповідних договорів на послуги зі стабілізації вуглеводневої сировини, транспортування конденсатопроводом, зберігання, переробки в нафтопродукти тощо.

Крім того, відповідач зазначає, що спірна вуглеводнева сировина знаходиться в резервуарному парку Технологічного цеху стабілізації конденсату "Базилівщина" Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування" в с.Базилівщина Машівського району Полтавської області (установка 80).

ТЦСК та Технологічна установка змішування, резервуарного парку та наливних естакад (далі - ТУЗРП і НЕ), до складу якої входить установка 80, обладнана ємностями, які працюють під тиском, і є пожежо- та вибухонебезпечними та являються об'єктами підвищеної небезпеки. Технологічний процес на технологічних установках відноситься до процесів підвищеної небезпеки.

Відповідно до технологічного регламенту на експлуатацію ТУРПЗНЕЗМПтаУНШ ТЦСК "Базилівщина" ТР 25976423.003:2011, установка розділяючих ємностей (установка 80) - призначена для прийому сировини, що надходить по конденсатопроводу із УКПГ Машівка та відділення від неї домішок, шляхом відстою виробничих стічних вод, які містять у собі метанол, мінеральні солі, діетиленгліколь, хлористий кальцій.

Сировиною установки є конденсат газовий нестабільний, що виділяється в процесі низькотемпературної сепарації природного газу на родовищах ГНУ "Полтавагазвидобування”. Конденсат газовий нестабільний являє собою рідкий горючий продукт. Суміш парів конденсату газового нестабільного з повітрям за вибухонебезпечністю відноситься до категорії ІІА-Т2 за ГОСТ 12.1.011, тобто суміш підвищеної вибухонебезпеки.

На підтвердження викладеного відповідачем було надано до матеріалів справи, зокрема, копії витягу з технологічного регламенту на експлуатацію ТУРПЗНЕЗМПтаУНШ ТЦСК "Базилівщина" ТР 25976423.003:2011, витягів з висновків експертизи та паспортів на ємності, що працюють під тиском (т.2, а.с.61-96).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами:

- перебування спірного майна у відповідача без достатньої правової підстави;

- наявності у відповідача обов’язку передати спірне майно позивачу без укладання відповідних договорів на послуги зі стабілізації вуглеводневої сировини, транспортування конденсатопроводом, зберігання, переробки в нафтопродукти тощо;

- наявності у відповідача фактичної можливості здійснити передачу позивачу газового конденсату без його стабілізації, транспортування та переробки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрроснафта" до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування " в особі філії Управління з переробки газу та газового конденсату про зобов'язання вчинити дії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.01.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна