Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/886/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 18.12.2017 (в с/з від 12.12.2018)

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 01/06/2018 від 01.06.2018 (в с/з від 12.12.2018.)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_3 господарства "Україна"

до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль"

про стягнення 1435982,75 грн.

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_3 господарство "Україна" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" 1435982,75 грн., з яких: 429575,41 грн. пені; 75302,88 грн. 3% річних; 931104,46 грн. збитків, завданих у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем договору № 43 від 16.03.2018.

В якості правових підстав позову посилається на ст.ст. 526, 549, 550, 625, 529, 638 ЦК України, ст.ст. 173-175, 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.11.2018.

Ухвалою господарського суду від 12.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/886/18 до судового розгляду по суті на 29.11.2018.

29.11.2018 відповідачем подано письмові пояснення по справі (а.с 203-206) та відзив на позовну заяву (а.с. 213-221), які суд залишив без розгляду, оскільки останнні подані в судовому засіданні по розгляду справи по суті без пояснення поважності причин подачі їх до проведення підготовчого засідання чи безпосередньо в підготовчому засіданні.

В судовому засіданні від 29.11.2018 оголошено перерву до 12.12.2018.

В судовому засіданні суд закінчив з'ясування обставин по справі та перевірку їх доказами та перейшов до судових депатів. Після судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати.

Під час перебування в нарадчій кімнаті суд дійшов висновку про продовження з'ясування обставин по справі та перевірку їх доказами, про що занесено запис до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні від 12.12.2018 судом оголошено перерву до 15:00 год 12.12.2018.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2018 оголошено перерву до 18.12.2018.

Судом оглядались матеріали справи № 906/7/18 за позовом ОСОБА_3 господарства "Україна" до ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" про стягнення 8574264,02 грн.

Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 43 від 16.03.2017 щодо своєчасної оплати поставленої продукції.

Зважаючи на те, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за договором, зокрема, несвоєчасно здійснював розрахунки за поставлений товар позивачем заявлено до стягнення на підставі п. 5.2 договору пеню, на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні, а також збитки, завдані позивачу внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань.

В обгрунтування заявлених збитків позивач зазначає, що внаслідок несвоєчасної оплати ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" поставленої продукції за договором поставки № 43 від 16.03.2017 у позивача виник дефіцит обігових коштів для звичайної діяльності підприємства. За вказазних обставин позивач був змушений звернутись до банківської установи з метою отримання кредиту.

Вказує, що між позивачем та ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" 04.09.2017 укладено кредитний договір на поповнення обігових коштів для корпоративних клієнтів до Генерального договору на здійснення кредитних операцій №12/Р7-01-04/366 від 21.02.2013.

Відповідно до умов надання кредиту, ОСОБА_3 господарство "Україна" понесло витрати на отримання обігових коштів. Зокрема позивачем понесено витрати на оплату відсотків за користуванням кредитом в період з 08.09.2017р. по 30.06.2017 р. в сумі 2046558,31 грн. та комісію за видачу коштів в сумі 89500,00 грн.

Вказує, що сума заборгованості становить 46,53% від суми кредиту, збитки по комісії за видачу кредиту становлять 41644,35 грн. і по відсоткам за користування кредитом 889460,10 грн., а загальна сума збитків становить 931104,45 грн.

Зазначає, що несвоєчасне виконання договірних зобов'язань має прямий причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями відповідача та зменшенням майнових прав позивача, що пов'язані зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитними коштами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні під час судових дебатів заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у письмовому відзиві

Зокрема, відповідач зазначає про те, що уклавши угоду про порядок розрахунків згідно Рішення господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18 від 22.06.2018, сторони фактично уклали угоду про новацію.

За таких обставин відповідач вважає що нарахування пені та 3 % річних має здійснюватись в рамках вищевказаної Угоди. Відповідач надав власний розрахунок (а.с. 217-221).

Водночас відповідач заперечив проти вимоги про стягнення збитків з огляду на відсутність прямого причинно-наслідкового зв'язку між несвоєчасною оплатою відповідачем за товар та між зобов'язаннями позивача за кредитним договором.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16 березня 2017р. між відповідачем ОСОБА_4 акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (як покупець, відповідач) та позивачем ОСОБА_3 господарством "Україна" (як постачальник, позивач) був укладений Договір поставки №43, згідно якого постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві товар: борошно кукурудзяне, а покупець зобов'язується оплачувати товар та приймати його на умовах згідно Договору (надалі за текстом Договір поставки №43) (а.с. 37-38).

Ціна за одиницю, асортимент товару узгоджуються сторонами та вказуються у Специфікаціях, які є складовою та невід'ємною частиною Договору. Кількість таких специфікацій протягом строку дії Договору є необмеженою (п. 1.2. Договору поставки №43).

За умовами п. 4.2. Договору поставки №43 сторони домовились, що покупець здійснює оплату за отриманий товар на умовах відтермінування платежу в 60 календарних днів з моменту отримання товару на складі покупця, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі відповідної видаткової накладної на партію товару.

Відповідальність сторін визначена у розділі 5 Договору поставки №43, відповідно до п. 5.2. якого сторони передбачили, що у разі порушення строків оплати поставленого товару покупцем, останній сплачує на користь постачальника пеню в розмірі одинарної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення оплати товару від простроченої суми.

Строк дії Договору поставки № 43, згідно п. 8.1. - по 31 грудня 2017 року включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по ньому.

Позивач зазначає, оскільки відповідач неналежним чином виконував умови договору, позивач у грудні 2017 року звернувся з позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення з відповідача заборгованості по договору, пені та 3% річних за період з липня по грудень 2017 року.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на користь ОСОБА_3 господарства "Україна" 8329035, грн. основного боргу; 201 936, 27 грн. пені; 43 292, 74 грн. 3% річних від простроченої суми; 128 613, 94 грн. судового збору.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

При розгляді справи № 906/7/18 судом було встановлено факт поставки відповідачу в 2017 році борошна кукурудзяного по 59 видатковим накладним на загальну суму 9796035 грн.

Судом також встановлено, що відповідач свої зобов'язання по сплаті коштів за отриманий товар виконав частково, сплативши 1467000 грн.

22.06.2018 між сторонами укладено Угоду про порядок розрахунків згідно Рішення господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18 (а.с. 89).

Відповідно до п. 1 угоди сторони домовились, що ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" зобов'язується оплатити наявну на момент укладення цієї Угоди та підтверджену згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18 заборгованість в сумі 7821906,20 грн. у термін до 01.09.2018.

Згідно п.2 угоди сторони домовилися, що ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" зобов'язується оплатити 201936,27 грн. пені, 43292,74 грн., 3% річних від простроченої суми, 128613,94 грн. судового збору, присуджені згідно рішення господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18, у термін до 01.09.2018.

У пункті 3 угоди сторони обумовили, що оплата вищевказаних сум здійснюватиметься щотижнево, рівними частинами, з 27-го по 35-й тиждень 2018 року включно, по 910638,80 грн.

Сторони розцінюють цю Угоду як правочин про розстрочення грошових зобов'язань ПрАТ "ПБК "Радомишль" перед ФГ "Україна" згідно рішення господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18 на умовах, указаній у ній (п. 4 угоди).

За умовами п. 6 угоди, ця угода набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками двох сторін та скріплення печатками обох сторін і застосовується для врегулювання між сторонами порядку здійснення розрахунків за грошовими зобов'язаннями, що встановлені згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18.

За даними позивача відповідач неналежним чином виконував вимоги угоди про порядок розрахунків згідно Рішення господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18.

Позивач вказує, що відповідач лише 22.08.2018 погасив всю суму заборгованості, стягнутих за рішенням суду у справі № 906/7/18 з урахуванням пені та 3% річних.

Таким чином зважаючи на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з вимогою про стягнення 429575,41 грн. пені, 75302,88 грн.3% річних та 931104,46 грн. збитків.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №43 від 16.03.2017.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, обставинами, встановленими рішенням господарського суду Житомирської області у справі № 906/7/18 від 16.04.2018, які не підлягають доказуванню в силу приписів ч.4 ст. 75 ГПК України, підтверджено, що позивач на виконання умов договору поставки № 43 від 16.03.2017 поставив відповідачу згідно видаткових накладних товар на загальну суму 9796035,00 грн.

Судом також встановлено, що відповідач частково оплатив отриманий від позивача товар на суму 1467000,00 грн.

Станом на день прийняття рішення у справі № 906/7/18 у відповідача існувала заборгованість в сумі 8329035,00 грн.

В подальшому заборгованість, стягнута за рішенням суду у вищевказанній справі була повністю погашена 22.08.2018.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару виконав з порушенням умов, встановлених п. 2 розділу 4 договором.

Після винесення судом рішення у справі № 906/7/18 відповідачем були здійснені наступні оплати: 09.01.18 в сумі 7155,84 грн., 11.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 12.06.2018 в сумі 50000,00грн., 13.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 15.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 18.06.2018 в сумі 50000,00 грн. 19.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 20.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 21.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 22.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 23.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 25.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 26.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 27.06.2018 в сумі 50000,00 грн., 02.07.2018 в сумі 50000,00 грн., 03.07.2018 в сумі 50000,00 грн., 04.07.2018 в сумі 50000,00 грн., 09.07.2018 в сумі 910638,80 грн., 17.07.2018 в сумі 910638,80 грн., 23.07.2018 в сумі 910638,80 грн. та 22.08.2018 в сумі 4789989,80 грн.

Умовами п. 5.2 Договору сторони визначили, що у разі порушення строків оплати поставленого товару покупцем, останній сплачує на користь постачальника пеню в розмірі одинарної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення оплати товару від простроченої суми.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч.6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з розрахунку (а.с. 91- 110) позивачем заявлено пеню за наступні період:

- з 17.04.2018 по 11.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн;,

- з 17.04. 2018 по 12.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн;

- з 17.04. 2018 по 13.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 15.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 18.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 19.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 20.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 21.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 22.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 23.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 25.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04.2018 по 26.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 12.06.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 02.07.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 03.07.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 04.07.2018 на суму простроченої заборгованості 50000,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 09.07.2018 на суму простроченої заборгованості 910638,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 12.07.2018 на суму простроченої заборгованості 910638,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 17.07.2018 на суму простроченої заборгованості 910638,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 12.07.2018 на суму простроченої заборгованості 910638,00 грн.;

- з 13.07.2018 по 23.07.2018 на суму простроченої заборгованості 910638,00 грн.;

- з 17.04. 2018 по 12.07.2018 на суму простроченої заборгованості 4789989,00 грн.;

- з 13.07.2018 по 17.08.2018 на суму простроченої заборгованості 4789989,00 грн.

Перевіривши розрахунок, суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пеню нараховано на заборгованість, яка існувала більше шести місяців, що є порушенням приписів ч.6 ст. 232 ГК України.

Крім того, позивачем безпідставно в суму простроченої заборгованості, на яку здійснювалось нарахування пені включено заборгованість за видатковими накладними № ПР - 0001326 від 08.07.2017 на суму 146952,00 грн., №ПР-0001349 від 12 липня 2017р. на суму 144236,00грн., №ПР-0001414 від 21 липня 2017 на суму 146 422, 08 грн., №ПР-0001436 від 25 липня 2017 на суму 146 422, 08 грн., №ПР-0001451 від 27 липня 2017 на суму 146 422,08 грн., №ПР-0001490 від 01 серпня 2017 на суму 146422, 08 грн., №ПР-0001547 від 02 серпня 2017 на суму 146 422, 08 грн., №ПР-0001554 від 03 серпня 2017р. на суму 146422, 08 грн., №ПР-0001571 від 04 серпня 2017 на суму 146422,08 грн., №ПР-0001620 від 11 серпня 2017 на суму 146422,08 грн., №ПР-0001622 від 12 серпня 2017р. на суму 142884,00 грн., №ПР-0001639 від 15 серпня 2017р. на суму 146958,00грн., щодо яких строк нарахування пені, передбачений ч.6 ст. 232 ГК України сплив.

Відповідно до умов п. 2 розділу 4 договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату за отриманий товар на умовах відтермінування платежу в 60 календарних днів з моменту отримання товару на складі покупця шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі відповідної накладної.

Укладену між сторонами Угоду про порядок розрахунків згідно рішення господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі № 906/7/18 суд не розцінює як угоду про розстрочку виконання рішення суду, оскільки за приписами ст. 331 ГПК України лише суд за заявою сторони може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Вказаною угодою сторони не змінили строків проведення розрахунків покупцем за отриманий товар, встановлених договором поставки. Відтак строк проведення розрахунків слід обчислювати, виходячи з умов п. 2 розділу 4 договору.

Водночас є безпідставними твердження відповідача, що укладена між сторонами Угода від 22.06.2018 фактично є новацією, яка в порядку ст. 604 ЦК України припиняє зобов'язання.

Укладена ж між сторонами Угода за своєю правововю суттю не являється новацією, оскільки не змінює зобов'язань за договором поставки № 43 від 16.03.2017.

Таким чином суд дійшов висновку, що з огляду на умови договору, приписи ч.6 ст. 232 ГК України позивач вправі був нараховувати пеню:

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001679 від 19 серпня 2017 на суму 146760,00 грн. за період з 19.10.17 по 19.04.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 19.04.2018 , яка становить 205,06 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001712 від 26 серпня 2017 на суму 146806, 08 грн. за період з 26.10.2017 по 26.04.2018, Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 26.04.2018, яка становить 683,76 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001765 від 30 серпня 2017 на суму 146422,08 грн. за період з 30.10.17 по 30.04.18. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.18 по 30.04.18, яка становить 954,75 грн.

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001783 від 01 вересня 2017 на суму 146 422, 08 грн. за період з 01.11.17 по 01.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 01.05.18 , яка становить 1022,95 грн.;

- на заборгованість видатковою накладною №ПР-0001818 від 01 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 01.11.17 по 01.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 01.05.18 , яка становить 1022,95 грн.;

- на заборгованість видатковою накладною № ПР-0001833 від 05 вересня 2017 на суму 146422,08 грн. за період з 05.11.17 по 05.05.18. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.18 по 05.05.18, яка становить 1295,73 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001847 від 06 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 06.11.17 по 06.05.18. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.18 по 06.05.18, яка становить 1363,93 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001869 від 08 вересня 2017 на суму 142884, 00 грн. за період з 08.11.17 по 08.05.11. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.07.18 по 08.05.18, яка становить 1464,07 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001865 від 08 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 08.11.17 по 08.05.11. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.07.18 по 08.05.18, яка становить 1500,33 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001870 від 08 вересня 2017 на суму 142884, 00 грн. за період з 08.11.17 по 08.05.11. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.07.18 по 08.05.18, яка становить 1464,07 грн.;

- на заборговаінсть за видатковою накладною №ПР-0001890 від 12 вересня 2017 на суму 146422, 08грн. за період з 12.11.17 по 12.05.18. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з з 17.04.18 по 12.05.18, яка становить 1773,11 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001912 від 14 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 14.11.2017 по 14.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 14.05.2018, яка становить 1909,51 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001920 від 15 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 15.11.2017 по 15.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з17.04.20108 по 15.05.2018, яка становить 1977,70 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001952 від 21 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 21.11.2018 по 21.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з17.04.2018 по 21.05.2018, яка становить 2386,88 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001964 від 22 вересня 2017 за період з 22.11.2017 по 22.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 22.05.2018, яка становить 2452,80 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001972 від 23 вересня 2017 на суму 146286,00 грн. за період з 23.11.2017 по 23.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 23.05.2018, яка становить 2520,93 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001987 від 27 вересня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 27.11.2017 по 27.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 27.05.2018, яка становить 2793,46 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0001989 від 28 вересня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 28.11.2017 по 28.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 28.05.2018, яка становить 2861,60 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002063 від 03 жовтня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 03.12.2017 по 03.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 03.06.2018, яка становить 3270,39 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002082 від 04 жовтня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 04.12.2017 по 04.06 .2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 04.06.2018, яка становить 3338,53 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002109 від 06 жовтня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 06.12.2017 по 06.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 06.06.2018, яка становить 3474,79 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002124 від 09 жовтня 2017 на суму 146286,00 грн. за період з 09.12.2017 по 09.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 09.06.2018, яка становить 3679,19 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002162 від 13 жовтня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 13.12.2017 по 13.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 13.06.2018, яка становить 3951,73 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002161 від 13 жовтня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 13.12.2017 по 13.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 13.06.2018, яка становить 3951,73 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002171 від 17 жовтня 2017р. на суму 54 125, 82 грн.за період з 17.12.2017 по 17.06.2018 . Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 17.06.2018 , яка становить 1562,98 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002172 від 17 жовтня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 17.12.2017 по 17.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 17.06 2018, яка становить 4228,19 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002194 від 18 жовтня 2017 на суму 146286, 00 грн. за період з 18.12.2017 по 18.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 18.06 2018, яка становить 4292,39 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002266 від 20 жовтня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 20.12.2017 по 20.06.2018 . Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 20.06.2018, яка становить 4432,78 грн.;

- на заборгованість видатковою накладною №ПР-0002289 від 21 жовтня 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 21.12.2017 по 21.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 21.06.2018, яка становить 4500,98 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0004364 від 25 листопада 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 25.01.2018 25.07.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 25.07.2018 , яка становить 6845,73 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0004324 від 22 листопада 2017 на суму 146422, 08 грн. за період з 22.01.2017 по 27.05.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 27.05.2018, яка становить 6635,13 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0004210 від 15 листопада 2017р. на суму 146422,08 грн. з ПДВ за період з 15.01.2018 по 15.07.2018 . Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 15.07.2018 , яка становить 6143,71 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0004254 від 18 листопада 2017р. на суму 99882,72 грн. за період з 18.01.2018 по 18.07.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 18.07.2018, яка становить 4334,64 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0004086 від 11 листопада 2017р. на суму 146422, 08 грн. за період з 11.01.2018 по 11.07.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 11.07.2018 , яка становить 5864,91 грн.;

- видатковою накладною № ПР-0003432 від 1 листопада 2017р. на суму 124343,10 грн. за період з 01.01.2018 по 01.07.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 01.07.2018, яка становить 4401,41 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0003000 від 28 жовтня 2017 на суму 146286,00 грн. за період з 28.12.2017 по 28.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з 17.04.2018 по 28.06.2018, яка становить 4973,72 грн.;

- на заборгованість за видатковою накладною №ПР-0002397 від 24 жовтня 2017 на суму 146354,04 грн. за період з 24.12.2017 по 24.06.2018. Враховуючи визначений позивачем період, пеню слід рахувати з17.04.2018 по 24.06.2018, яка становить 4703,38 грн.

Таким чином, враховуючи вихідні дані позивача щодо визначеного періоду нарахування пені, а саме: з 17.04.2018 по 17.08.2018 , враховуючи приписи ч.6 ст. 232 ГПК України та встановлені судом обставини, суд здійснив власний розрахунок пені, за яким пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором становить 114269,90 грн.

За таких обставин вимога про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань є обґрунтованою та підлягає задоволенню в сумі 114269,00 грн.

В частині стягнення 315306,41 грн. пені суд відмовляє за безпідставністю вимог.

Щодо стягнення 3% річних з простроченої суми в розмірі 75302,88 грн. суд зазначає про наступне.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з розрахунку (а.с.111-129), позивачем здійснено нарахування за аналогічні періоди та на суму прострочної заборгованості, що й нарахування пені.

Перевіривши розрахунок позивача суд вставновив, що позивачем допущено помилки, оскільки в період нарахування безпідставно включено дати, в які здійснювались відповідачем оплати.

За таких обставин суд, враховуючи вихідні дані позивача здійснив власний розрахунок, за яким 3% річних складають 73044,00 грн.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних є обгрунтованою та підлягає задоволенню в сумі 73044,00 грн.

В частині стягнення 2258,00 грн. 3 % річних суд відмовляє за безпідставністю.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 931104,46 грн. збитків суд вказує про наступне.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків Позивачу.

Понесені збитки в заявленому розмірі позивач пов'язує із здійсненими витратами на оплату відсотків за користуванням кредитом в період з 08.09.2017р. по 30.06.2017 р. в сумі 2 046 558,31 грн. та комісію за видачу коштів в сумі 89 500,00 грн. за кредитним договором № 010/Д1-0-00/66/621 від 04.09.2017.

Позивач вважає, що змушений був понести вказзані витрати саме через несвоєчасну оплату відповідачем товару, отриманого за договором поставки № 43 від 16.03.2018.

Проте витрати позивача по комісії за видачу кредиту, які становлять 41644,35 грн. та відсоткам за користування кредитом в сумі 889 460,10 грн. суд не розцінює як збитки, оскільки такі витрати позивача не являються причиною протиправної поведінки відповідача.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Таким чином, позивач відповідно до своєї внушрішньої волі самостійно уклав кредитний договір, чим погодився на його умови та прийняв відповідні зобов'язання, зокрема щодо сплати комісії та відсотків за користування кредитом. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача 931104,46 грн. збитків є безпідставною, належними та допустими докази не доведеною, відтак суд відмовляє в задоволені позову в цій частині.

Суд також зауважує, що позивач захистив своє порушене право шлям стягнення з відповідача пені за несвоєчасно здійснені розрахунки та 3% річних за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 187313,90 грн., з яких: 114269,90 грн. пені та 73044,00 грн. 3% річних

В частині стягнення 315306,41 грн. пені, 2258,00 грн. 3% річних та 931104,46 грн. збитків суд відмовляє в позові за безпідставністю.

З урахуванням ст. 129 ГПК України, судовий збір покладаються на відповідача пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Микгород, буд. 71, )

на користь ОСОБА_3 господарства "Україна" (22511, Вінницька область, Липовецький район, с. Стара Прилука, вул. Островського, 29, ): -

- 114269,90 грн. пені;

- 73044,00 грн. 3% річних;

- 2809,71 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.12.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.)