ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа№ 910/8155/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В

Чорногуза М.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 17.12.2018

за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 (повний текст складено 01.10.2018)

у справі №910/8155/17 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом Комунального підприємства "Автопідприємство санітарного транспорту",

до Департаменту патрульної поліції,

третя особа ОСОБА_2,

про стягнення 278 156,16 грн.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Комунальне підприємство "Автопідприємство санітарного транспорту" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 139 900,50 грн та 1 000, 00 грн витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження.

Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди обґрунтовано тим, що 26.10.2016 близько 02 год. 50 хв., водій - рядова поліції поліцейської роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, керуючи службовим автомобілем марки "Toyota" д.н.з. НОМЕР_5, рухаючись по вул. Радищева у м. Дніпро, на перехресті вул. Радищева та вул. Воронезька, внаслідок порушення правил дорожнього руху, здійснила зіткнення з каретою швидкої медичної допомоги, автомобілем марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Через що вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень, крім того, водій та пасажири автомобіля марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 також зазнали ушкоджень.

Постановою слідчого прокуратури Дніпропетровської області від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження №0000970 було встановлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, які вчинені нею під час керування службовим автомобілем "Toyota" д.н.з. НОМЕР_5, було спричинено шкоду автомобілю марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок порушення нею Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку №2412/16/16 від 14.12.2016, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 склала 189 960,50 грн, частина з яких в розмірі 50 000,00 грн була відшкодована позивачу страховиком належного відповідачу автомобіля - Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", у зв'язку з чим просить стягнути з Департаменту патрульної поліції як особи, відповідальної за завдані позивачу збитки в розмірі 139 900,50 грн та стягнути з відповідача 1000 грн вартості проведення експертного дослідження, що в загальному розмірі складає збитки в 140 900,50 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2017 судом призначено судову експертизу у справі №910/8155/17, на вирішення експерта поставлено наступні питання: яка дійсна ринкова вартість автомобіля марки "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, що належить Комунальному підприємству "Автопідприємство санітарного транспорту" Дніпровської міської ради, до його пошкодження в результаті ДТП, яка сталася 26.10.2016?; яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 26.10.2016?; яка вартість відновлювального ремонту автомобіля "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 26.10.2016?.

Проведення експертизи доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження у справі №910/8155/17 зупинялося до одержання результатів судової експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.12.2017 судом було задоволено клопотання експертів та уточнено питання, які були поставлені на вирішення експерта, а саме було зазначено, що відповіді на поставленні експертам питання останнім слід надати станом на дату проведення експертного дослідження.

Від Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов Висновок №19/13-1/2-СЕ/18 від 15.05.2018, відповідно до якого, поставлені судом питання, щодо того яка дійсна ринкова вартість автомобіля марки "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, що належить Комунальному підприємству "Автопідприємство санітарного транспорту" Дніпровської міської ради, до його пошкодження в результаті ДТП, яка сталася 26.10.2016?; яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 26.10.2016?, судовим експертом не вирішувались, з огляду на те, що станом на момент проведення судової експертизи, пошкоджений транспортний засій, який був об'єктом дослідження було розукомплектовано, зокрема, було відсутнє спеціальне медичне обладнання, а також з огляду на відсутність у розпорядженні судового експерта інформації щодо вартості спеціального медичного обладнання з урахуванням його технічного зносу.

Питання суду першої інстанції, щодо того, яка вартість відновлювального ремонту автомобіля "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 26.10.2016?, судовий експерт у наданому висновку зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 26.10.2016, могла складати 384 537,67 грн.

24.07.2018 позивачем через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва було подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 278 156,16 грн та 1 000,00 грн вартості проведення експертного дослідження.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що в ході розгляду даної справи, останнім було здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2, який відповідно до рахунку №186 від 26.06.2018 коштував 278 156,16 грн з урахуванням попередніх оплат, здійснених страховою компанією на користь СТО. У зв'язку з чим, позивач просив суд першої інстанції задовольнити позов та стягнути з відповідача суму фактично понесених збитків.

Вказана заява, визнана судом першої інстанції, як заява про збільшення позовних вимог та прийнята судом до розгляду

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь Комунального підприємства "Автопідприємство санітарного транспорту" 278 156, 16 грн завданої шкоди, 1 000, 00 грн витрат на проведення експертизи.

Рішення обґрунтовано тим, що наявні у матеріалах справи документи в повному обсязі підтверджують доводи позивача щодо завдання відповідачем шкоди в розмірі 278 156,16 грн реально понесених збитків відповідно до акту приймання передачі виконаних робіт, а тому позовні вимоги в цій частині задоволені.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

11.10.2018 відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Києва від 25.09.2018 у справ №910/8155/17 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволені позову Комунального підприємства "Автопідприємство санітарного транспорту" Дніпровської міської ради відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/8155/17, закінчено проведення підготовчих дій, призначено до розгляду апеляційну скаргу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/8155/17, повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 17.12.2018.

В судове засідання 17.12.2018 з'явились представники позивача та відповідача, третя особа у суд не з'явилась, своїх представників не направила. Ухвала суду про час та місце судового засідання їй направлялася за двома адресами, повернута до суду за закінченням терміну зберігання (яка направлялась за адресою, вказаній позивачем в уточненій позовній заяві, що підтверджується поштовим поверненням вх. №09.2.04/9403/18 від 27.11.2018).

Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. Представники позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Департамент патрульної поліції в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з того, що, на його думку, суд першої інстанції ухваливши рішення про стягнення коштів з Департаменту патрульної поліції як юридичної особи, в якому винна у ДТП ОСОБА_2 проходить державну (публічну) службу, місцевий господарський суд неправильно визначив характер спірних правовідносин, особу правопорушника та її статус (представник держави), норми матеріального права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин. Зазначене призвело до прийняття неправильного по суті рішення.

Також скаржник обґрунтовує скаргу тим, що за змістом статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень втілює не юридичну особу - державний орган, в якому він проходить публічну службу, а державу.

Таким чином, на думку апелянта, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права суд прийняв неправильне по суті рішення - стягнув кошти за рахунок коштів, призначених для забезпечення діяльності і функціонування державного органу, а не за рахунок коштів Державного бюджету України.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Комунальне підприємство "Автопідприємство санітарного транспорту" у своєму відзиві вказує, що, зважаючи на приписи чинного законодавства, а саме положення ст. 1172, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, та надані сторонами докази, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обов'язок з відшкодування шкоди, завданої позивачу патрульним поліцейським роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 при здійсненні нею своїх повноважень, покладаються саме на відповідача.

Також, позивач вказує, що посилання Департаменту патрульної поліції на застосування до спірних правовідносини ст. 1174 Цивільного кодексу України та покладення на державу в особі Державного казначейської служби України обов'язку з відшкодування шкоди, завданої позивачу, внаслідок винних дій поліцейської є безпідставними, Так, положення вказаної статті підлягають застосуванню виключно у випадку завдання шкоди посадовою або службовою особою органу державної влади чи органу місцевого самоврядування внаслідок її рішень, дій чи бездіяльності під час виконання нею своїх повноважень, а не внаслідок будь-яких дій поліцейської, які призвели до завдання шкоди.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

26.10.2016 о 02 год. 50 хв. водій ОСОБА_2, керуючи службовим транспортним засобом "Toyota" д.н.з. НОМЕР_5 рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг вул. Воронезька та вул. Радищева в м. Дніпрі, виїжджаючи на головну дорогу не надала перевагу в русі автомобілю карети швидкої медичної допомоги Peugeot д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі по вул. Воронезька, та скоїла з ним зіткнення, внаслідок зіткнення автомобіль "Peugeot" перекинувся на правий бік. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п.1.5, 16.11 Правил дорожнього руху, спричинивши пошкодження зазначеним транспортним засобам. Водій автомобіля "Peugeot" ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої ЧМТ та забою головного мозку, пасажири автомобіля "Peugeot" ОСОБА_4 отримав ушкодження у вигляді забою поясничного відділу хребта, садна правого предзап'ясного суглобу правої руки, пасажирка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої ЧМТ, забою грудної клітини, забою поперекового відділу хребта.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2017 у справі №203/3183/17, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.11.2017, водія автомобіля марки "Toyota" д.н.з. НОМЕР_5, ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до Наказу №482-К від 21.12.2012 Автопідприємства санітарного транспорту Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 прийнято на роботу на посаду водія для роботи на автомобілі швидка медична допомога марки "ГАЗ" д.н.з. НОМЕР_4.

Відповідно до наказу директора Автопідприємства санітарного транспорту Дніпропетровської міської ради №128-к/тр від 28.04.2014, водія автотранспортних засобів 2 автоколони переведено з 25.04.2014 з автомобіля швидка медична допомога марки "ГАЗ" д.н.з. НОМЕР_4 для роботи на автомобілі "Пежо" д.н.з. НОМЕР_2.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 вбачається, що автомобіль марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 з 17.12.2014 зареєстровано за Комунальним підприємством "Автопідприємство санітарного транспорту".

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що станом на момент настання вказаної ДТП, належним позивачу автомобілем марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 керував робітник підприємства позивача у визначений підприємством робочий час.

Як зазначалось, предметом позову по даній справі (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 23.07.2018) є стягнення з відповідача збитків з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2, розмір якого відповідно до рахунку №186 від 26.06.2018 становив 278 156,16 грн (з урахуванням попередніх оплат, здійснених страховою компанією на користь СТО) та 1000,00 грн вартості проведення експертного дослідження копії платіжних документів наявні в матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

Судом апеляційної інстанції справа №910/8155/17 переглядалась в порядку ч. 1 ст. 269 ГПК України, з урахуванням принципів рівності, зазначених у ст. 7 ГПК України.

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розрахунок спричиненої позивачу шкоди останнім здійснено на підставі Звіту №2412/16/16 від 14.12.2016 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 у результаті розглядуваної ДТП, складного судовим експертом ОСОБА_6 на замовлення позивача.

Водночас, відповідно до вказаного висновку, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 384 537,67 грн, вартість матеріального збитку завданого позивачу складає 189 960,50 грн.

З наявного в матеріалах справи Висновку №19/13-1/2-СЕ/18 від 15.05.2018 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, складного за наслідками проведення судової експертизи у даній справі, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2017 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Peugeot", модель "Boxer", державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 26.10.2016, могла складати 384 537,67 грн.

Позивачем додано до матеріалів справи докази здійснення фактичного ремонту пошкодженого автомобіля, здійсненого на підставі Договору про виконання ремонту автомобіля №72АП від 25.01.2018, укладеного позивачем із ФОП ОСОБА_7 Так, позивачем надано Акт прийому передачі виконаних робіт №91 від 26.06.2018 та Рахунок №186 від 26.06.2018, з яких вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 склала 278 156,16 грн.

Відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, наявною в матеріалах справи копією постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2017 у справі №203/3183/17 підтверджується, що саме з вини ОСОБА_2 якою було скоєно адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, автомобіль марки Peugeot д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних ушкоджень, а також пасажири вказаного транспортного засобу зазнали тілесних ушкоджень.

Крім того, з наявних у матеріалах справи копій матеріалів кримінального провадження №0000970 вбачається, що ОСОБА_2, яка керувала патрульним автомобілем "Toyota" д.н.з. НОМЕР_5, на час скоєння розглядуваної ДТП працювала патрульним поліцейським роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, враховуючи приписи чинного законодавства, а саме положення ст. 1172 Цивільного кодексу України, та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що обов'язок з відшкодування шкоди, завданої позивачу патрульним поліцейським роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 при здійсненні нею своїх повноважень, правомірно покладено на відповідача.

Доводи апелянта, стосовно того, що Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права - територіальним органом центрального органу виконавчої влади, Національної поліції України, і фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а відтак, відповідно до приписів статті 1174 Цивільного кодексу України, обов'язок по відшкодуванню завданої позивачу шкоди покладається не на державний орган, а на державу, відповідно джерелом відшкодування шкоди мають бути кошти Державного бюджету України, а відшкодовувати таку шкоду має Державне казначейство України, як головний розпорядник бюджетних коштів, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Фактично підставою для застосування вказаного виду відповідальності є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, складові якого у сукупності надають право на відшкодування завданої шкоди (шкода, протиправна поведінка, причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що органи поліції не належать до суб'єктів відповідальності за нормами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України, у зв'язку із тим, що не мають статусу органів, які реалізують надані державою функції і повноваження у сфері управління, однак такими органами є державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені нормами статті 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових/службових обов'язків.

Таким чином, при встановлені дійсного спричинення шкоди особі стягнення повинно проводитись не з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, а з рахунків винних органів, як розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, рахунки яких відкриті в територіальному органі Державної казначейської служби України (тобто, безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджетних установ).

Отже, окремі юридичні особи, в тому числі, відповідач, самостійно несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями, є розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та шкода, у разі дійсного її заподіяння, повинна відшкодовуватись з рахунків таких органів, тобто за рахунок бюджетів, передбачених для вказаних органів, а останні зобов'язані вжити всіх заходів щодо забезпечення відповідних асигнувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №520/4116/16-ц, яка в силу ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України та ч. 6 ст. 13 Закону Ураїни «Про судоустрій і статус суддів» врахована судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладені обставини справи, норми права та висновок викладений у постанові Верховного Суду, колегія суддів вважає необґрунтованим заперечення апелянта, що за змістом статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень втілює не юридичну особу - державний орган, в якому він проходить публічну службу, а державу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні у матеріалах справи документи в повному обсязі підтверджують доводи позивача, щодо завдання відповідачем шкоди в розмірі 278 156,16 грн реально понесених збитків, а, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 1 000, 00 грн вартості проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем доведено факт понесення витрат з оплати вказаного дослідження, зокрема додано до матеріалів справи копію Квитанції про оплату експертних послуг від 14.12.2016 на суму 1 000,00 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, позовні вимоги Комунального підприємства "Автопідприємство санітарного транспорту" про стягнення 278 156,16 грн та 1 000,00 грн вартості проведення експертного дослідження є обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції.

Отже, керуючись ст. 2, 7, 13, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/8155/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/8155/17 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Департамент патрульної поліції.

4. Матеріали справи № 910/8155/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 22.12.2018.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

М.Г. Чорногуз