ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2278/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В. А.

розглянувши справу №916/2278/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРОПУ 20077720)

до відповідача: Комунального підприємства Чорноморськтеплоенерго Чорноморської міської ради Одеської області (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул.. Торгова, 2-А. )

про стягнення 396 823,84грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №14-206 від 26.10.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №01-05.1/856 від 29.10.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства Чорноморськтеплоенерго Чорноморської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості в сумі 396 823,84грн., яка складається з пені в сумі 310 764,91грн., три проценти річних в розмірі 16 169,97грн. та інфляційних витрат 69 888,96грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу природнього газу №4008/15-Кп-23 від 27.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.10.2018р. провадження по справі №916/2278/18 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.12.2018р. підготовче засідання було закрито, розгляд справи призначено по суті в засіданні суду.

Відповідач надав відзив на позов від 05.11.2018р. за вх.. №ГСОО 22497/18, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

27.11.2014р. між ПАТ НАК "Нафтогаз України" та КП "Іллічівськтеплоенерго" було укладено договір № 4008/15-КП-23 купівлі-продажу природного газу, за умовами п.1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК "Нафтогаз України" за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі-газ), на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що газ, який продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

Пунктом 2.1 Договору сторони узгодили обсяги газу, що мають бути поставлені за договором з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., так, продавець зобовязався передати покупцеві у зазначений період газ за загальним обсягом до 1 403тис. м3.

Відповідно до п.3.3. Договору, приймання передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання передачі газу, тощо. Обсяги використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Згідно з п.3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що ціна за 1000 м3 природного газу становить 5 100 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34грн., всього з ПДВ 440,04грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 5 568,70грн., крім того ПДВ 20% - 1 113,74грн., всього з ПДВ 6 682,44грн.

Відповідно до п.6.1. Договору, оплата за газ природний газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п.7.2. Договору сторони погодили, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплата та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього Договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

29.01.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.01.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 5 900 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34грн., всього з ПДВ 440,04грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 6 384,70грн., крім того ПДВ 20% - 1 276,94грн., всього з ПДВ 7 661,64грн.

16.02.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.02.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 5 700 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34грн., всього з ПДВ 440,04грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 6 180,70грн., крім того ПДВ 20% - 1 236,14грн., всього з ПДВ 7 416,84грн.

18.03.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 3 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.03.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 8 900 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34грн., всього з ПДВ 440,04грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 9 444,70грн., крім того ПДВ 20% - 1 888,94грн., всього з ПДВ 11 333,64грн.

10.04.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 4 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.04.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 7 200 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20грн., крім того ПДВ 20% - 131,24грн., всього з ПДВ 787,44грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 8 000,20грн., крім того ПДВ 20% - 1 600,04грн., всього з ПДВ 9 600,24грн.

29.05.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 5 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.05.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 6 810 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20грн., крім того ПДВ 20% - 131,24грн., всього з ПДВ 787,44грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 7 602,40грн., крім того ПДВ 20% - 1 520,48грн., всього з ПДВ 9 122,88грн.

30.06.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 6 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.06.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 6 600 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20грн., крім того ПДВ 20% - 131,24грн., всього з ПДВ 787,44грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 7 388,20грн., крім того ПДВ 20% - 1 477,64грн., всього з ПДВ 8 865,84грн.

20.07.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 7 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.07.2015р. п.5.2. Договору було викладено в наступній редакції: " Ціна за 1000 м3 природного газу становить 6 600 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними трубопроводами 435,20грн., крім того ПДВ 20% - 87,04грн., всього з ПДВ 522,24грн., тариф на транспортування природнього газу розподільними трубопроводами 228,30грн., ( в т.ч вартість на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природнього газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), крім того ПДВ 20% -45,66грн., всього з ПДВ 273,96 грн. Всього вартість транспортування складає 663,50грн., крім того ПДВ 20% - 132,70грн., всього з ПДВ 796,20грн. До сплати за 1000 м3 природнього газу 7 395,50грн., крім того ПДВ 20% - 1 479,10грн., всього з ПДВ 8 874,60грн.

28.07.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 8 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якого сторони дійшли згоди викласти пункт 6.3 договору в наступній редакції: За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець зараховує кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виконання заборгованості. Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором.

19.10.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 9 до договору купівлі-продажу природного газу від 27.11.2014р. № 4008/15-КП-23, за умовами якої з 01.10.2015р. п.5.1, п.5.2., п5.3 Договору було викладено в наступній редакції: "Ціна на природній газ розміщується на офіційному веб-сайті Продавця. Тариф на транспортування природнього, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ магістральними та розподільними трубопроводами установлюється НКРЕКП. Ціна за 1000 м3 газу з 01.10. по 31.10.2015р. становить 6 600 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл природнього газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природнього газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10грн., крім того ПДВ 20% - 137,82грн., всього з ПДВ 826,92грн. В структурі тарифу на транспортування природнього газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 м3 природнього газу 7 421,10грн., крім того ПДВ 20% - 1 484,11грн., всього з ПДВ 8 905,32грн. Ціна на природній газ на наступні періоди розміщуються на офіційному веб-сайті Продавця та зазначаються в окремій додатковій угоді.

За актами приймання-передачі природного газу у період з січня 2015р. по грудень 2015 р. включно Позивач передав, а Відповідач прийняв природний газ в обсязі, передбаченому за договором на загальну суму 5 177 982,59грн, але як вказує Позивач та не заперечує Відповідач оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконував зобовязання у строк, визначений у Договору, чим порушив умови господарського зобовязання, зокрема, п.6.1. Договору.

З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання Відповідачем умов Договору за розрахунком, наданим Позивачем, складає 310 764,91 грн.

Окрім того, Позивач у позові вказує, що оскільки Відповідачем не виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, він зобовязаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Загальний розмір нарахованих Позивачем 3% річних від основного боргу складає 16 169,97 грн., та сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 69 888,96 грн. Отже, за розрахунками Позивача, загальна сума боргу Відповідача перед Позивачем, що підлягає стягненню згідно цього позову складає 396 823,84 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Частиною шостою ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання відповідачем пункту 6.1 умов цього договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення: 310 764,91 грн. - пені, 3%річних 16 169,97 грн. та інфляційних 69 888,96 грн., разом 396 823,84 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позов в обґрунтування своїх заперечень проти позову, посилався на норми Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. за № 1730-VIII, що набув чинності 30.11.2016 р.

Виходячи зі змісту ст. 2 вказаного Закону, дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (спожитий природний газ, електричну енергію).

Частиною 3 ст. 7 даного Закону визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Як встановлено матеріалами справи, а саме з п. 2.1. статуту Відповідача, підприємство створено з метою здійснення господарської діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, комунальними послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води у сфері теплопостачання.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом економічної діяльності Відповідача є постачання пари та гарячої води.

Пунктом 1.2 договору купівлі-продажу природного газу № 4008/15-КП-23 від 27.11.2014р. передбачено, що газ, який продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за поставлений природний газ, що використовувався Відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживалась підприємствами та організаціями (п. 1.2 договору), погашена останнім в повному обсязі станом на 30.12.2015 року що підтверджується розрахунком наданим Позивачем, тобто до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

30.11.2016р. набрав чинності Закон, яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017р. № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016р.

Водночас частиною третьою статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, суд вважає помилковими доводи Позивача стосовно того, що Відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, оскільки аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини третьої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (про що повідомило і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України у межах своєї компетенції).

Аналогічна правова аргументація наведена Верховим Судом у своїх постановах за результатами розгляду справ № 927/1152/16 від 07.02.2018року та №916/3054/16 від 10.04.2018р.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 74 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надаючи правову кваліфікацію доказам, наданим сторонами, з урахуванням фактичних і правових підстав заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позову Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРОПУ 20077720) до Комунального підприємства Чорноморськтеплоенерго Чорноморської міської ради Одеської області (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул.. Торгова, 2-А. ) про стягнення 396 823,84грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРОПУ 20077720).

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 грудня 2018 р.

Суддя К.Ф. Погребна