УХВАЛА

м. Київ

06.12.2018Справа № 910/12873/18

За позовом Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління

до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна

група»

про стягнення 4 179 887,60 грн.

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно- монтажна група»

до Північного територіального квартирно-експлуатаційного

управління

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 571 471,78 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники учасників сторін:

від позивача за первісним позовом Зінченко Д.П. - представник (довіреність

№ 303/21/ЮГ/668 від 27.02.2018);

від відповідача за первісним позовом Кубрак О.О. - представник (довіреність б/н

від 08.10.2018);

від прокуратури Толстореброва О.О. (посвідчення № 047854 від 06.09.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління (далі - Управління, позивач за первісним позовом) до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» (далі - ТОВ «ПБМГ», відповідач) за зустрічним позовом) про стягнення 4 179 887,60 грн. та за зустрічним позовом ТОВ «ПБМГ» (далі - позивач за зустрічним позовом) до Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління (далі - відповідач за зустрічним позовом) про зобов'язання вчинити дії та стягнення 571 471,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на неналежне, неповне та несвоєчасне виконання відповідачем за первісним позовом будівельних робіт за 1-м та 2-м етапами будівництва за договором підряду № 231 від 25.05.2018, що мало наслідком розірвання вказаного договору позивачем за первісним позовом в односторонньому порядку.

У зв'язку з цим позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом грошові кошти в загальному розмірі 4 179 887,60 грн., з яких: 3 994 731,88 грн. - попередня оплата (аванс), 185 155,72 грн. - штрафні санкції (пеня та штраф за порушення строків виконання будівельних робіт).

У свою чергу, позивач за зустрічним позовом обґрунтовуючи власні позовні вимоги та заперечуючи проти первісного позову зазначав, що отримана ним сума авансу була використана на придбання і постачання узгоджених матеріалів, конструкцій та виробів, необхідних для виконання робіт, а виконання будівельних робіт, передбачених умовами договору підряду № 231 від 25.05.2018, у встановлені вказаним договором строки було неможливим з причин неналежного виконання відповідачем за зустрічним позовом його обов'язків замовника будівництва. Так, переданий позивачу за зустрічним позовом будівельний майданчик був непридатним для початку виконання будівельних робіт, а проектна документація містила недоліки, без усунення яких розпочати виконання будівельних робіт було неможливим.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/12873/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.10.2018.

25.10.2018 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 27.11.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2018, після усунення позивачем за зустрічним позовом недоліків зустрічної позовної заяви, вказану заяву ТОВ «ПБМГ» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/12873/18 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.11.2018.

27.11.2018 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 06.12.2018.

У судовому засіданні 06.12.2018 судом було розглянуто заяву заступника військового прокурора Центрального регіону України про вступ у справу, подану до суду 25.10.2018, а також клопотання відповідача за первісним позовом - ТОВ «ПБМГ» про залишення позову без розгляду, подане до суду 06.12.2018.

Так, заява заступника військового прокурора Центрального регіону України про вступ у справу обґрунтована тим, що предметом розгляду вищевказаної справи є стягнення коштів на загальну суму понад 4 млн. грн., у тому числі штрафних санкцій, застосованих внаслідок неналежного виконання вимог договору підряду № 231 від 25.05.2018 щодо будівництва казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) в м. Новоград-Волинський Житомирської області. Таким чином, шкода, яка спричиняється Міністерству оборони України в особі Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань виконавцями договорів, а також ненадходження коштів до бюджету, є безпосередньою шкодою інтересам держави. Крім того, заступник військового прокурора вказав, що рішення у справі може вплинути на інтереси держави, однак Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління в позовній заяві не ставить вимогу про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 62 698,31 грн., що може свідчити про неналежне виконання управлінням свого обов'язку щодо захисту інтересів держави.

Розглянувши подану заступником військового прокурора заяву, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 23 Закону «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор у визначених законом випадках звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Вказаною вище статтею передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою представництва прокуратурою у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідно до п. 4 рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Стаття 17 Конституції України встановлює, що оборона України, захист її суверенітету територіальної цілісності і недоторканності, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, Збройних Сил України, справою всього народу Прагнучи до мирного співіснування з усіма державами, Україна підтримує свою обороноздатність на рівні оборонної достатності для захисту від агресії.

Основи організації оборони та повноваження державних органів по її забезпеченню, обов'язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб щодо зміцнення обороноздатності країни встановлює Закон України «Про оборону України».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оборону України» та ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансування потреб національної оборони та Збройних Сил України здійснюється виключно за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 3 Закону України «Про оборону України» передбачено, що підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого включає забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів військовим майном, озброєнням, військовою та іншою технікою, а також створення високоефективних засобів збройної боротьби.

Несвоєчасне постачання та/або непостачання оборонному відомству необхідного військового майна, техніки, обладнання та продукції спеціального призначення, їх ремонт за умовами договорів призводить до неналежного забезпечення військових підрозділів Збройних Сил України, у тому числі, задіяних у проведенні антитерористичної операції на сході України, та суттєво впливає на рівень їх боєздатності та ефективність обороноздатності держави.

Таким чином, враховуючи наведе вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заступником військового прокурора Центрального регіону України заяви про вступ у справу та наявність підстав для її задоволення.

Клопотання відповідача за первісним позовом - ТОВ «ПБМГ» про залишення позову без розгляду було обґрунтоване тим, що за ідентифікаційним кодом 24982019 або назвою Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація відсутня, що свідчить про те, що Північним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням не підтверджено відповідно до вимог чинного законодавства статусу юридичної особи з відповідним обсягом право- та дієздатності, у зв'язку з чим ТОВ «ПБМГ» просило суд залишити без розгляду позовну заяву Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Розглянувши подане відповідачем за первісним позовом клопотання, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Частиною 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 80 Цивільного кодексу України визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (ч. 4 ст. 87 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Наказом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.11.2016 № 300 «Про затвердження положень про територіальні квартирно-експлуатаційні управління» затверджено та введено в дію з 01.11.2016 року положення про Західне, Північне, Південне та Східне територіальні квартирно-експлуатаційні управління.

Так, згідно з п. 12 Положення про Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, затверджене наказом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.11.2016 № 300, Північне ТКЕУ є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Гербу України та своїм найменуванням, а також інші печатки та штампи, необхідні для забезпечення діяльності територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Крім того, у матеріалах справи наявна Довідка № 94/12 від 01.08.2012 видана Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України, відповідно до якої Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління 05.10.2005 зареєстроване в ЄДРПОУ за номером 24982019, із зазначенням статусу суб'єкта - юридична.

Як вбачається з витягу з наказу начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 109 від 23.03.2018, внесено зміни до Положень про Північне та Західне територіальні квартирно-експлуатаційні управління, затверджених наказом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.11.2016 № 300, а саме: пункт 3 положення про Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління доповнено підпунктом 23 та пункт 4 даного Положення доповнено підпунктом 11 наступного змісту: здійснює функції замовника з будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей.

Таким чином, враховуючи наведе вище, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки, як встановлено судом, Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління є юридичною особою, зареєстроване в установленому законом порядку та має необхідний обсяг процесуальної дієздатності.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника військового прокурора Центрального регіону України про вступ у справу задовольнити.

2. У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили 07.12.2018 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Повний текст ухвали складений 17.12.2018.

Суддя О.Г. Удалова