ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2408/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2408/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал

до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Наш дім

про стягнення 63400,64 грн., -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 20.08.2018р. №5608

від відповідача: не зявився

Суть спору: ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСББ Наш дім 63400,64 грн. боргу за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2018р. по 01.11.2018р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення №4047/1 від 30.06.2005р. щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг.

02.11.2018р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26.12.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині стягнення з ОСББ Наш дім 35500 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 26.12.2018р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив та відзив на позов у встановлений судом строк не надав.

При цьому, ухвали про відкриття провадження у справі, яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами звязку з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Судові ухвали про оголошення перерви, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до суду не повернуті.

Отже, із врахуванням строку розгляду справи, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 26.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

30.06.2005р. між ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (Водоканал, позивач) та ОСББ Наш дім (Абонент, відповідач) укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення (населення) №4047/1, згідно з яким Водоканал надає послуги з подачі питної води по ДСТУ 2874-82 «Вода питна» (води) та приймання стічних вод (стоків) на обєкти Абонента у відповідності з дислокацією обєктів (додаток №1 до договору).

Відповідно до п.2.1 договору сторони зобовязуються керуватись діючими Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення міст та селищ України, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. №65, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995р. №30, Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 09.02.1998р. №87/А-98, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», існуючими ДСТУ, іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому діючим законодавством порядку.

Згідно з п.2.2.1 договору Водоканал зобовязується подавати Абоненту воду та приймати стоки у відповідності до стану мереж та споруд.

Відповідно до п.2.4.9 договору Абонент зобовязується щомісячно у встановленій формі з 25 по 30 число в письмовому вигляді, надавати відомості про водокористування Абонента та фактичну оплату населенням послуг водокористування за попередній місяць. При їх ненаданні у строк Водоканал здійснює розрахунок відповідно до Правил водокористування.

Згідно з п.3.2 договору оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числі місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу.

Відповідно до п.п.3.4,3.5 договору рахунки на оплату платежів (дебетові сповіщення) направляються Абоненту через банківську установу згідно банківських реквізитів, вказаних Абонентом при підписанні даного договору. При відсутності у Абонента поточного рахунку в банку, рахунок на його адресу направляється поштою або видається на руки представнику Абонента.

Згідно з п.7.3 договору договір діє з 30.06.2005р. по 31.12.2009р. Договір вважається продовженим на наступні 5 років, якщо до закінчення місяця після припинення строку його дії жодна зі сторін не заявить про зміну або припинення договору.

Додатком №1 до договору є дислокація обєктів ОСББ «Наш Дім» - житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. І. Франко, 51.

30.05.2013р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору, згідно з якою сторони дійшли згоди

- назву договору викласти в новій редакції: договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення;

- в тексті договору найменування сторін Водоканал та Абонент у всіх відмінках замінити та Виробник та Споживач відповідно;

- п.2.1 договору викласти в наступній редакції: сторони зобовязуються керуватись діючими нормативними актами: Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995р. №30, Правилами прймання стічних вод підприємств, установ, організацій в систему каналізації м. Одеси,затвердженими рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. за №632, діючими ДСТУ, іншими нормативними актами, прийнятими в установленому законом порядку;

- п.2.4.9 договору викласти в наступній редакції: Споживач зобовязується щомісячно за встановленою формою з 19 по останній робочий день місяця у письмовому вигляді, надавати відомості про водопостачання своїх обєктів. При їх ненаданні у вказаний строк (але не більше 2 місяців) Виробник здійснює розрахунок послуг водопостачання-водовідведення по середньодобовому за попередні 2 розрахункові місяці. Наступне визначення обсягів водокористування здійснюється за нормами користування;

- п.5.3 договору викласти в наступній редакції: договір діє з моменту укладення договору до 31.12.2015р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 років, якщо за місяць до його припинення сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості за даним договором.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем у липні-вересні 2018 року надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується звітами про водокористування за липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року.

В свою чергу відповідачем надані позивачем послуги оплачувалися несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом виник борг в сумі 50900,64 грн.

12.10.2018р. позивачем надіслано відповідачу досудове попередження, в якому позивач просив відповідача погасити наявну за спірним договором заборгованість.

Під час розгляду справи відповідачем за спірний період оплачено послуги з водопостачання та водовідведення на суму 35500 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, згідно з яким позивач зобовязався надавати відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач зобовязався оплачувати надані позивачем послуги.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем не належним чином виконувались зобовязання щодо оплати наданих у період з 01.07.2018р. по 01.11.2018р., внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем в сумі 63400,64 грн.

Під час розгляду справи відповідачем оплачено частину боргу в розмірі 35500 грн.

Також судом встановлено, що частину боргу в розмірі 12500 грн. оплачено відповідачем до звернення позивача до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученнями від 12.10.2018р. на суму 1500 грн., від 16.10.2018р. на суму 6000 грн., від 19.10.2018р. на суму 5000 грн.

Таким чином на даний час у відповідача наявна заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 15400,64 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наявного боргу, а тим більш доказів, які спростовують наявність цього боргу відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача 15400,64 грн., а отже, і їх задоволення в цій частині. У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12500 грн. позивачу відмовлено, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем вже були оплачені послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 12500 грн.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Наш дім (65049, м. Одеса, вул. І. Франка, 51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, , р/р 7301 в АБ "Південний", м. Одеса, МФО 328209) борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2018р. по 01.11.2018р. у розмірі 15400 (п'ятнадцять тисяч чотириста) грн. 64 коп. та судовий збір у розмірі 1414 (одна тисяча чотириста чотирнадцять) грн. 61 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 02 січня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець