ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1548/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до ФОП Макарова Сергія Васильовича, м. Харків
про стягнення 284 413,20 грн.
за участю представників:

позивача - Ворожбянов А.М., довіреність №08-21/34/2-18 від 04.01.18р.;

відповідача - Міліруд Є.О., ордер серія ХВ № 000045 від 06.08.18р.

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Макарова Сергія Васильовича в якій просить суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 284 413,20 грн.

Ухвалою суду від 14.06.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1548/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "02" липня 2018 р. о(об) 11:00.

У зв'язку з хворобою судді Шарко Л.В., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28 березня 2016 року, повідомлено сторін про перенесення судового засідання у справі № 922/1548/18 за позовом Харківська міська рада, м. Харків до ФОП Макаров Сергій Васильович, м. Харків про стягнення коштів, призначеного ухвалою суду від 14 червня 2018 року, з 02 липня 2018 року на 24 липня 2018 року о(б) 11:00 .

В судовому засіданні 24.07.18р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08 серпня 2018 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 08.08.18р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 12.09.18р. та відкладено підготовче засідання на 05.09.18р. об 11:00 год.

В судовому засіданні 05.09.18р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12 вересня 2018 року о 14:30 год.

Ухвалою суду від 12.09.18р. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 26.09.18р. об 11:00 год.

Ухвалою суду від 26.09.18р. відкладено розгляд справи на 09.10.2018р. на 14:00 години.

09.10.18р. в судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні на підставі п.2 ст.216 ГПК України до 10.10.2018 року о 15:00 год.

В ході розгляду справи, судом було встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 02.07.2018 справу № 922/3412/17 за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінтрекс" про стягнення 6150799,96 грн. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення формування єдиної судової практики, оскільки існує правова невизначеність у застосуванні статті 1212 ЦК України при зверненні до суду з позовами про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати.

Дана ухвала мотивована тим, що колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у правовідносинах про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного суду України, у зв`язку з чим справа № 922/3412/17 має бути розглянута Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою суду від 10.10.18р. зупинено провадження по справі №922/1548/18 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 922/3412/17.

10.12.18р. від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі у зв`язку з розглядом Великою Палатою Верховного Суду справи №922/3412/17 та 20.11.18р. винесено відповідну постанову.

Телефонограмами від 13.12.18р. повідомлено сторін про необхідність з`явитись до господарського суду Харківської області для вирішення питання щодо поновлення провадження по справі.

17.12.18р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу підготувати письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 17.12.18р. провадження у справі № 922/1548/18 поновлено, розгляд справи призначено на "17" грудня 2018 р. о 15:00.

Представник позивача в судовому засіданні 17.12.18р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.12.18р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовляє в його задоволенні, оскільки сплив строк, передбачений ч. 2 ст. 195 ГПК України, для розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 01.06.2018 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ФО-П Макаров С.В. використовує земельну ділянку площею 0,3825 га по вул. Цементній, 5 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Д-1» площею 727,0 кв.м. та літ. «Є-1» площею 107,0 кв.м. Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,3825 га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до меж паркану.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2018 № 126068868 право власності на нежитлові будівлі літ. «Д-1» площею 727,0 кв.м. та літ. «Є-1» площею 107,0 кв.м. по вул. Цементній, 5 у м. Харкові з 11.05.2017 зареєстровано за Макаровим Сергієм Васильовичем на підставі договорів купівлі-продажу від 11.05.2017 № 3187 та від 03.05.2017 № 2954.

Згідно інформаційної довідки з єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Макаров С.В. з 22.05.1998 зареєстрований як фізична особа - підприємець.

ФО-П Макаров С.В. з 11.05.2017 використовує земельну ділянку площею 0,3825 га без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до вищезазначеної інформації, листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 21.04.2017 № 19-20-0.8-3-1594/20-17 речові права Відповідача на земельну ділянку по вул. Цементній, 5 у м. Харкові не зареєстровані.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,3825 га по вул. Цементній, 5 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Відповідач у період з 01.06.2017 по 31.05.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти.

Зазначені законодавчі приписи та встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до ФО-П Макарова С.В. про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по вул. Цементній, 5 у м. Харкові.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 ЗК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі").

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2018 № 126068868 право власності на нежитлові будівлі літ. "Д-1" площею 727,0 кв.м. та літ. "Є-1" площею 107,0 кв.м. по вул. Цементній, 5 у м. Харкові з 11.05.2017 зареєстровано за Макаровим Сергієм Васильовичем на підставі договорів купівлі-продажу від 11.05.2017 № 3187 та від 03.05.2017 № 2954.

При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою відповідачем, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права, а отже, при укладенні договорів купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло. Таким чином, відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.18 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18); а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Згідно розрахунків наданих позивачем і перевірених судом (а.с. 24-26) розмір вартості майна безпідставно збереженого відповідачем за період 01.06.2017 - 31.05.2018 становить 284413,20 грн.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18) та позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 25.05.2018 у справі №922/2976/17. Аналогічну позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі №3-210гс14, від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 12.04.2017 у справі №922/207/15.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст. ст. 15, 93, 96, 120, 141, 125, 206 Земельного кодексу України; п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України; ст.ст. 119, 1212 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Макарова Сергія Васильовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7, , р/р 0002, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 284 413,20 грн., судовий збір в сумі 4266,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення буде складено та підписано 27.12.18р.

Суддя Л.В. Шарко