ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.12.2018 м.Харків Справа № 905/1705/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Київ, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград, Донецька область

до відповідача: Державного підприємства Торецьквугілля, м.Торецьк, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

про розірвання договору №17/05-1/15 від 01.01.2005

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довір.

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

Суть справи:

Позивач, ОСОБА_2 підприємство Регіональні електричні мережі, м.Київ, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства Торецьквугілля, м.Торецьк, Донецька область про визнання договору №17/05-1/15 від 01.01.2015р., укладеного між позивачем ОСОБА_2 підприємством Регіональні електричні мережі, в особі Донецької філії та відповідачем - ОСОБА_2 підприємством Торецьквугілля розірваним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по своєчасній оплаті вартості електричної енергії за договором №17/05-1/15 від 01.01.2005р., що призвело до наявної заборгованості відповідача перед позивачем у сумі ,07 грн., що є істотним порушенням договору та призвело до порушення відносно позивача справи про банкрутство №911/4610/15, внаслідок чого позивач просить визнати договір розірваним.

В якості правової підстави позову позивач посилається на положення ст.ст.11, 525, 526, 629, 651 Цивільного Кодексу України, ст.ст.188, 193 Господарського кодексу України, п.1.3, п.1.6, п.5.1 Правил користування електричною енергією, п.3.2.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1705/18.

Ухвалою господарського суду від 18.09.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1705/18 та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 09.10.18р.

28.09.18р. через канцелярію суду від відповідача надішли:

- відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі;

- клопотання про залучення третьої особи від 26.09.18р. № 2-14/2422;

- заява про проведення підготовчого засідання без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 09.10.18р. підготовче засідання відкладено на 31.10.18р.

23.10.18р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог №02/2239 від 18.10.18р., за змістом якої викладено п.2 прохальної частини позовної заяви в наступній редакції: «Прийняти рішення, яким розірвати договір №17/05-1/15 від 01.01.2005р., укладений між позивачем - ОСОБА_2 підприємством Регіональні електричні мережі, в особі Донецької філії та відповідачем - ОСОБА_2 підприємством Торецьквугілля.

29.10.18р. через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої останній відхиляє заперечення відповідача в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

31.10.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшло доповнення до відзиву.

Ухвалою суду від 31.10.18р. прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, залучено до участі у справі третю особу Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та продовжено строк підготовчого провадження по справі 905/1705/18 на 30 днів.

Ухвалою суду від 31.10.18р. відкладено підготовче засідання на 27.11.18р.

12.11.18р. через канцелярію суду від позивача надійшов лист з додатками.

27.11.18р. на електрону адресу суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 27.11.18р. закрито підготовче провадження у справі №905/1705/18; призначено справу до судового розгляду по суті на 26.12.2018р.

27.11.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання з додатками:

Кабінету Міністрів України №1019-р від 06.12.2017р. утворено державне підприємство «Національна вугільна компанія»; Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості №555 від 07.11.2018р. «Про реорганізацію Державного підприємства «Терецьквугілля»;

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1019-р від 06.12.2017р. утворено державне підприємство «Національна вугільна компанія».

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості №555 від 07.11.2018р. «Про реорганізацію Державного підприємства «Терецьквугілля» реорганізовано ОСОБА_2 підприємство «Терецьквугілля» () шляхом приєднання до Державного підприємства «Національна вугільна компанія» ().

Проте, на час розгляду справи по суті доказів завершення реорганізації та припинення підприємства відповідача суду не представлено.

03.12.18р. через канцелярію суду від третьої особи отримано письмові пояснення, які надійшли 27.11.18р. електронною поштою.

Представник позивача у судове засідання 26.12.18р. зявився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 26.12.18р. не зявився, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання 26.12.18р. не зявився, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання 26.12.18р. не з'явився, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2005р. між ОСОБА_2 підприємством «Укренерговугілля» (нині ОСОБА_2 підприємство «Регіональні електричні мережі» та далі - постачальник електричної енергії) та ОСОБА_2 підприємством „Дзержинськвугілля (нині ОСОБА_2 підприємство Торецьквугілля та далі - споживач) укладено договір №17/05-1/15.

Відповідно до р.1 договору Постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками, що є його невідємними частинами.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що Споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку №22 „Порядок розрахунків та Додатку №3 „Зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Договір набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005р. Договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Розірвання договору, перегляд його умов, внесення доповнень може бути здійснено і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України та ПКЕЕ (п.9.5 договору).

Дана угода містить підписи представників споживача та постачальника електричної енергії.

Позивач стверджує, що з боку відповідача, як споживача електричної енергії, систематично не виконувались зобовязання, передбачені розділом 2 «Зобовязання сторін» договору №17/05-1/15 від 01.01.2005р. і додатку №22 «Порядок розрахунків» в частині своєчасної оплати спожитої електроенергії, у звязку з чим утворилась заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі ,07 грн. Наведене є, на думку позивача, істотним порушенням договору, внаслідок чого позивач звернувся з позовом про розірвання договору у судовому порядку, посилаючись на ст.651 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві №2-14/2421 від 26.09.2018р. та доповненнях до відзиву №1-14/2731 від 30.10.2018р. зазначає, що ОСОБА_2 підприємство Торецьквугілля отримує бюджетні кошти на покриття витрат по собівартості вугільної продукції із державного бюджету в обсязі 10-12% від необхідного і тому не має змоги сплачувати кошти позивачу за постачання електричної енергії у повному обсязі; посилається на сертифікат Донецької торгово-промислової палати №2750/12.12-03 від 28.11.2014р., яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) з 14.04.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території м.Торецьк (Дзержинськ) Донецької області, які стосуються строків та умов виконання договору про постачання електричної енергії №17/05-1/15 від 01.01.2005р.; вказує на те, що альтернативні джерела електричної енергії необхідної потужності в регіоні відсутні, припинення енергопостачання зумовить зупинку систем вентиляції та водовідливу підприємства, зазначені обставини призведуть до неконтрольованого затоплення гірських виробок та підняття рівня води у стволах шахт вище допустимого рівня, яке загрожуватиме підтопленням та забрудненням територій та навколишнього середовища м.Торецьк.

Окрім того, у поясненнях №17.2-ВИХ/272-18 від 26.11.2018р. третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України зазначено, що припинення електропостачання відповідача матиме вкрай негативні соціально-економічні наслідки.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам суд виходить з наступного:

Правове регулювання правовідносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" №2019-VIII від 13.04.2017р., Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р. та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У відповідності до п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

За змістом ч.7 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" умови постачання електричної енергії, права та обов'язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються: найменування та місцезнаходження електропостачальника; перелік послуг, що надаються електропостачальником; ціна електричної енергії та послуг, що надаються; показники якості електропостачання, види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником; строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору тощо.

Як було зазначено вище, договір №17/05-1/15 від 01.01.2005р. уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Розірвання договору, перегляд його умов, внесення доповнень може бути здійснено і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України та ПКЕЕ (п.9.5 договору).

Згідно статті 188 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.525 Цивільного кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом №19/1684 від 14.08.2018р. повідомив відповідача, що у разі непогашення існуючої заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі ,07грн. в термін до 31.08.2018р. ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії буде вимушене звернутись до суду з позовом про дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії №17/05-1/15 від 01.01.2005р. у звязку з істотним порушенням умов договору з боку ДП «Торецьквугілля».

Згідно п.3.2.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії зміна або розірвання договору про постачання електричної енергії у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України та цими Правилами.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ч.6 ст.179 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

В силу приписів ст.275 Господарського кодексу України відпуск електроенергії без укладання договору не допускається.

За змістом п.2.2 Статуту Державного підприємства Торецьквугілля предметом діяльності підприємства є, зокрема, підземне видобування камяного вугілля, реалізація вугільної продукції, забезпечення вугільною продукцією споживачів відповідно до державного замовлення та за договорами купівлі-продажу, оптова торгівля паливом, тощо.

Отже, вимоги позивача про розірвання діючого договору про постачання електричної енергії №17/05-1/15 від 01.01.2005р. не кореспондуються з вимогами вищезазначених статей норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання.

Статтями 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

З акту №б/н від 01.08.2018р. вбачається утворення у відповідача перед позивачем заборгованості станом на 01.08.2018р. у загальному розмірі ,07 грн. Вказаний акт підписано та скріплено печатками з боку підприємств позивача та відповідача.

За умовами п.6.3 договору електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем за електроенергію у терміни, установлені додатком №22 "Порядок розрахунків" з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ.

Відповідно до п.8 додатку №22 "Порядок розрахунків" до договору №17/05-1/15 від 01.01.2005р. при наявності заборгованості за спожиту електроенергію на момент укладання договору складається додаток №23 «Графік погашення заборгованості». В подальшому у разі виникнення заборгованості за спожиту електроенергію, уповноваженими представниками сторін вносяться зміни до договору шляхом складання додаткової угоди і графіка погашення заборгованості. У разі порушення споживачем графіка погашення заборгованості постачальник електричної енергії має право у порядку, визначеному п.6.3 цього договору припинити постачання електричної енергії споживачу до повного погашення заборгованості.

Також, згідно до п.9.5 спірного договору, договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Отже, в разі неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором №17/05-1/15 від 01.01.2005р. позивач має право на захист своїх порушених прав та інтересів в порядку і спосіб визначений законом та договором.

При цьому, суду не надано доказів звернення позивача з відповідною заявою до відповідача про припинення дії договору №17/05-1/15 від 01.01.2005р. у звязку з закінчення терміну його дії, а також не надано доказів вчинення позивачем інших дій передбачених п.6.3 договору та п.8 додатку №22 до договору.

Щодо посилання позивача на можливість відповідача вільно обрати іншого постачальника електричної енергії, що передбачено пунктами 3.1.1, 6.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, то відповідний обов'язок споживача визначено законодавцем до 11.12.2018р., але цей строк на час звернення позивача з позовом не настав (абз. 9 п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII), а припинення енергопостачання матиме вкрай негативні соціально-економічні наслідки, а також може привести до виникнення аварій та надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, знищення матеріальних цінностей Державного підприємства Торецьквугілля та підприємства в цілому.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Київ, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград, Донецька область до Державного підприємства Торецьквугілля, м.Торецьк, Донецька область про розірвання договору №17/05-1/15 від 01.01.2005р., відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

У судовому засіданні 26.12.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.18р.

Суддя М.О. Лейба