ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у заміні сторони виконавчого провадження

м. Київ

27.12.2018

Справа № 910/20028/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Кий"

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 25 025,17 грн.

Щодо розгляду заяви № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор”

Суддя Котков О.В.

Представники учасників судового процесу та заявника: не з’явилися.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Кий" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 25 025,17 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 року (суддя Домнічева І.О.) у справі № 910/20028/15 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Кий” на користь Приватного акціонерного товариства “Київський страховий дім” 25 025 грн. 17 коп. страхового відшкодування та 1827 грн. 00 коп. судового збору.

03.11.2015 року на виконання вищезазначеного рішення Господарського суду міста Києва видано відповідний наказ.

17.12.2018 року через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” надійшла заява № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони”, в якій заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження за наказом Господарського суду м. Києва від 03.11.2015 р. про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.10.2015 р. по справі №910/20028/15 за позовом Приватного акціонерного товариства “Київський страховий дім” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Кий” про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 25 025,17 грн. та 1827 грн. судового збору, а саме: стягувача - Приватне акціонерне товариство “Київський страховий дім” на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 1-5, офіс 505, ).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2018 року заяву № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” передано на розгляд судді Домнічевої І.О.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/2167 від 17.12.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи, у зв’язку з звільненням судді Домнічевої І.О.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2018 року заяву № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 року розгляд заяви № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” призначено на 27.12.2018 року.

Представники учасників судового процесу та заявника в судове засідання 27.12.2018 року не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор”, суд дійшов висновку про відмову в її задоволені, з огляду на наступне.

Статтею ст. 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 09.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до п. 2.1. якого, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до осіб, які винні в завданні збитків за страховими випадками, за якими первісний кредитор здійснив виплату страхового відшкодування, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників або які зобов’язані виконати обов’язки боржників, за договором страхування, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - «основні договори», надалі за текстом - права вимоги, новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі у порядку, визначених цим договором.

В п. 4.1. договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 2 740 000,00 грн.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

В ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд звертає увагу, що договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року є похідним правочином від основного зобов’язання, оскільки відступати кредитор може лише право, яке існує у кредитора за певним зобов’язанням (правочином) відносно боржника.

Суд зазначає, що у даній справі у ПАТ “Страхове товариство “Київський страховий дім” існувало право на відшкодування шкоди в порядку регресу, тобто право, яке виникло з деліктних правовідносин.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, регресна вимога виникає не на підставі подання позовної заяви та розгляду справи, яка знаходиться у суді, регресна вимога згідно чинного законодавства виникає лише як наслідок відшкодування завданої шкоди та виконання відповідно до ст. 990-993 Цивільного кодексу України іншого (основного) зобов’язання за договором страхування, і тому змістом регресного зобов’язання є право стягнення сплаченої на підставі певного правочину суми.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 74 ГПК України).

Таким чином, для встановлення факту відступлення права вимоги заявнику, суду слід встановити наявність двох складових у сукупності по договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, зокрема:

1) встановити наявність додатку №1 до договору та осіб, які винні в завданні збитків за страховими випадками, а саме страховим випадком, який мав місце 16.09.2014 року на автодорозі Київ-Харків за участю автомобіля, який належить ТОВ "Агрозахист Кий" та автомобіля “Ніссан”, за якими первісний кредитор здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 25 025,17 грн. згідно платіжних доручень № 5730 та № 5731 від 03.04.2015 року та реєстру у додатку №1 до договору щодо встановлення факту боржника, який зобов’язаний виконати обов’язки боржників, за договором страхування;

2) встановити факт переходу права вимоги – сплату новим кредитором первісному кредитору грошових коштів за права вимоги.

Вказані факти мають бути підтверджені відповідно додатком №1 до договору, реєстром у додатку №1 до договору та платіжним дорученням (-ми).

Проте, заявником не подано суду додатку №1 до договору, реєстру у додатку №1 до договору та платіжного (-их) доручення (-нь), тобто заявником не подано суду доказів набуття (переходу) від Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" прав вимоги за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року саме за виконання первісним кредитором зобов’язань до відповідача, яким було завдано збитків саме за страховим випадком, який мав місце 16.09.2014 року на автодорозі Київ-Харків за участю автомобіля, який належить ТОВ "Агрозахист Кий" та автомобіля “Ніссан”, а стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 25 025,17 грн. було предметом розгляду у справі № 910/20028/15.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви № 492-712-1719 від 09.08.2018 р. “Про заміну сторони” Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” – відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2018 року.

Суддя                                                                                           О.В.Котков