ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2018 р. Справа№ 910/9810/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В

Чорногуза М.Г.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 (повний текст складено 21.09.2018)

у справі №910/9810/18 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс»

до Фізичної особи - підприємця Петрова Максима Вікторовича

про стягнення заборгованості 134 000, 27 грн.

Заяв про відводи, а також інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс» (надалі - ТОВ «Укрстройтранс», позивач) звернулося до фізичної особи - підприємця Петрова Максима Вікторовича (надалі - ФОП Петров М.В., відповідач) з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 134 000, 27 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до умов попереднього договору №20/09/17-2 від 20.09.2017 уклав із позивачем договір від 10.10.2018 шляхом підписання акту з розміщення транспортного засобу FAW 3252 в ремонтному боксі позивача, чим вчинив дії, якими підтвердив прийняття пропозиції укладення договору. Тому позивач просить стягнути з відповідача 134 000,27 грн основного боргу за договором від 10.10.2018 року.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 (повний текст складено 21.09.2018) у позові відмовлено повністю.

2.2. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що відповідач надав суду договір про надання послуг будівельної техніки з оператором № 13/03 від 13.03.2017 (надалі - договір), який було укладено між сторонами та яким було передбачено розміщення техніки відповідача на території, що орендується позивачем, умовами якого не було передбачено плати за зберігання техніки.

2.3. Суд першої інстанції зазначив, що в акті приймання - передачі від 10.10.2017 не міститься посилань на те, що транспортний засіб FAW 3252 було розміщено позивачем відповідно до умов попереднього договору 20/09/17-2 від 20.09.2017.

2.4. Позивачем не доведено, що між позивачем та відповідачем укладався попередній договір №20/09/17-2 від 20.09.2017, сума заборгованості у розмірі 134 000, 27 грн за послуги зберігання товарно-матеріальних цінностей не підтверджена жодними доказами.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

3.1. 05.10.2018 (відповідно до поштового штемпеля на конверті) до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс» надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі №910/9810/18, в якій апелянт просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ «Укрстройтранс» задовольнити в повному обсязі.

3.2. В апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем не доведено, що між ним та відповідачем укладався попередній договір №20/09/17-2 від 20.09.2017.

3.3. Скаржник зазначає, що для використання автомобіля у господарській діяльності, в рамках надання послуг будівельної техніки, повинен бути реєстраційний документ на транспортний засіб. Однак, станом на час розміщення на ремонт автомобіль FAW 3252 не був зареєстрований за ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», а тому він не міг використовуватися з метою надання послуг по зазначеному договору.

3.4. ТОВ «Укрстройтранс» в апеляційній скарзі не заперечує той факт, що в 2017 році на його території знаходилася техніка відповідача, але остання ніяким чином не стосувалася виконання зазначеного вище договору, яким було передбачено оренду ремонтного боксу для здійснення ремонту техніки. Беручи до уваги зазначене, апелянт посилається на ст. 640 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), в якій зазначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію його укласти, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

3.5. Тому, на думку апелянта, попередній договір №20/09/17-2 від 20.09.2017 є укладеним, факт надання послуг є доведеним та має бути оплачений відповідачем.

4. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

4.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2019 у поновленні строку на подання відзиву Фізичній особі - підприємцю Петрову Максиму Вікторовичу відмовлено, відзив Фізичної особи - підприємця Петрова Максима Вікторовича на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс» залишено - без розгляду на підставі ст. 1, 2, 7 ст. 119, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 207 ГПК України.

5. Узагальнені доводи заперечень щодо відзиву на апеляційну скаргу

5.1. Заперечення щодо відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило; враховуючи залишення відзиву Фізичної особи - підприємця Петрова Максима Вікторовича на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс» без розгляду, - не подаються.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи, обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

6.1. Між ТОВ «Укрстройтранс» та ФОП Петровим М.В. було укладено договір про надання послуг №13/03 від 13.03.2017 (надалі - договір).

6.2. Відповідно до вищезазначеного договору ФОП Петров М.В. зобов'язується за завданням ТОВ «Укрстройтранс» протягом визначеного в договорі строку надавати плату за наступні послуги :

- послуги будівельної техніки з оператором;

- послуги автомобільного вантажного транспорту;

- послуги обладнання та механізмів.

6.3. ФОП Петров М.В. звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Укрстройтранс» про стягнення 157 865, 42 грн, мотивуючи це тим, що відповідач неналежно виконував обов'язки щодо своєчасного та повного обсягу оплати наданих позивачем послуг.

6.4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/3576/18, яке залишено Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2018, у даній справі, позов задоволено повністю.

6.5. Стягнуто з ТОВ «Укрстройтранс» на користь ФОП Петрова М.В. основну суму заборгованості в розмірі 157 865, 42 грн та судовий збір у розмірі 2 367, 97 грн.

6.6. Апелянт у позовній заяві зазначив, що між ним та відповідачем на початку вересня 2017 року були проведені переговори. Сторони домовились про те, позивач у підтвердження своїх намірів підготує попередній договір про надання послуг та вручить його відповідачу для підпису.

6.7. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ані в суд першої інстанції, ані в суд апеляційної інстанції, не надав доказів направлення попереднього договору відповідачу.

6.8. Відповідно до п. 5.1. попереднього договору № 20/09/17-2 від 20.09.2017 договір вступає в силу з моменту розміщення транспортних засобів і механізмів Замовником в приміщення Виконавця і діє до моменту підписання акту виконаних робіт.

6.9.Відповідно до п. 5.1. попереднього договору №20/09/17-2 від 20.09.2017, договір вступає в силу з моменту розміщення транспортних засобів і механізмів замовником в приміщенні виконавця і діє до моменту підписання акту виконаних робіт. Згідно акту розміщення транспортного засобу, автомобіль FAW3252 був розміщений в приміщенні ТОВ «Укрстройтранс» 10.10.2017.

6.10. Однак даний акт, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, підписаний не ним самим, а матеріально невідповідальною особою, що не підтверджує факту існування договірних відносин між сторонами з приводу використання відповідачем нежитлових приміщень, які орендуються позивачем. До заперечення на відповідь на відзив, відповідач додав довідку в якій повідомив суд, що він не надавав жодних повноважень щодо розпорядження його майном чи підписання будь-яких документів від його імені, ні за законом, ні за дорученням, своєму механіку з ремонту автотранспорту, ОСОБА_3.

6.11. Отже, зазначене вище спростовує факт укладення між позивачем та відповідачем попереднього договору №20/09/17-2 від 20.09.2017. Тому зазначений акт не є підставою для задоволення позову.

6.12. Позивач посилаючись на ст. 640 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зазначив, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення відповідної дії.

6.13. Відповідач заперечував твердження позивача, ФОП Петров М.В. зазначив, що розміщення транспортного засобу FAW 35252, який належить відповідачу, у нежитловому приміщенні, який орендує позивач, було передбачено іншим договором про надання послуг № 13/03 від 13.03.2017, умовами якого не передбачено плати за користування відповідачем вищезазначеним приміщенням.

6.14. Відповідач, посилаючись на ст. 638 ЦК України зазначив, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або ж необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї зі сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

6.15. Судом першої інстанції вірно встановлено, що наданий позивачем попередній договір №20/09/17-2 від 20.09.2017 не підписаний позивачем.

6.16. Місцевим господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач надав суду договір про надання послуг будівельної техніки з оператором №13/03 від 13.03.2017, яким було передбачено розміщення техніки відповідача на території, що орендується позивачем, умовами якого уже було передбачено плату за зберігання цієї техніки.

6.17. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

6.18. Факт укладання договору про надання послуг будівельної техніки з оператором №13/03 від 13.03.2017 сторонами не оскаржується та підтверджується рішенням господарського суду міста Києва від 12.06.2018 та постановою Північного господарського суду від 14.11.2018 по справі №910/3576/18.

7. Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

7.1. Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

8. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та запереченнях на відзив

8.1. Суд апеляційної інстанції відхиляє докази, що попередній договір №20/09/17-2 від 20.09.2017 в п. 5.1 якого зазначено, що договір вступає в силу з моменту розміщення транспортних засобів і механізмів замовником в приміщенні виконавця і діє до моменту підписання акту виконаних робіт. Посилаючись на ч. 1, ч. 2 ст. 640 ЦК України апелянт зазначив, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення певної дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

8.2. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

8.3. Згідно до ч. 1 ст. 627 та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.4. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

8.5. Скаржник зазначав, що вищевказаний договір було направлено відповідачу поштою, але докази направлення листа в нього не збереглися.

8.6. Відповідно до ч.1 ст. 76 ГПК України, докази мають бути, зокрема, належними, тобто такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування, таким чином позивач не зміг надати належні докази для підтвердження направлення попереднього договору відповідачу.

8.7. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

8.8. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

8.9. Приписами ч. 8 ст. 181 ГК України передбачено, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

8.10. Аналогічні висновки містяться в постанові в Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 908/1766/17, яка в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» врахована судом апеляційної інстанції.

8.11. З огляду на встановлене в даній постанові, апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджується укладення (надсилання) договору у спрощеній формі, як стверджує апелянт, оскільки відповідно до ст. 181 ГК України, для спрощеного способу укладення договору необхідна наявність будь-яких пропозицій (листів, телеграм, тощо), а також підтвердження прийняття даної пропозиції.

8.12. Так, колегія суддів дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що ним дійсно направлялася пропозиція укласти, як попередній. А під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач підтвердив факт відсутності будь-яких доказів направлення відповідачу пропозиції укласти договір, повідомивши про те, що він не зберіг доказів направлення. Зазначений факт не спростовано на стадії апеляційного перегляду.

8.13.Також, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції апелянтом не було надано жодного доказу, який би підтвердив факт ознайомлення відповідача з попереднім договором до 29.12.2017, тому доводи про те, що відповідач погодився з умовами попереднього договору, не підтверджуються жодним документом, наявним у матеріалах справи.

8.14. Зважаючи на зміст наданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав у позивача для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 134 000, 27 грн за попереднім договором №20/09/17-2 від 20.09.2017, виходячи з підстав позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

9.1. Зважаючи на викладене Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду про відмову в позові повністю, оскільки позивачем належним чином не доведено укладення попереднього договору № 20/09/17-2 від 20.09.2017 та наявність у відповідача заборгованості у сумі 134 00, 27 грн за цим договором.

9.2. Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати (судовий збір) за перегляд рішення в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

9.4. Предметом позову у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 134 000, 27 грн, тобто, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, справа є малозначною. За загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 75, 76-79,129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі №910/9810/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі №910/9810/18 - залишити без змін.

3. У зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, понесені судові витрати (судовий збір) покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстройтранс».

4. Матеріали справи №910/9810/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 28.12.2018

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

М.Г. Чорногуз