Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/638/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від ТОВ "Легіон Трейд": Остап'юк М.П., довіреність №1068 від 26.10.2018 (в режимі відеоконференції);

від ДП "Житомирський бронетанковий завод": Малий М.С., довіреність №01-26/32 від 10.10.2018;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 469865,95 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд"

про стягнення 113215,16грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" звернулося до господарського суду із позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 469865,95грн боргу, із яких: 386196,072грн основного боргу, 63448,29грн пені, 5778,85грн 3% річних, 14442,74грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №77 від 10.03.2015 в частині оплати поставленого товару у встановлений договором строк.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст. 526, 549, 550, 625, 629, 638 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 02.08.2018 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду від 18.09.2018 прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №01-11/2394 від 17.08.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" про стягнення 113215,16грн та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 27.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2018.

В судовому засіданні 18.12.2018 оголошено перерву до 27.12.2018.

В судовому засіданні представник ТОВ "Легіон Трейд" первісні позовні вимоги підтримав. Щодо задоволення зустрічних позовних вимог заперечив, підтримав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Представник ДП "Житомирський бронетанковий завод" в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечив. Підтримав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Підтримав зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2015 між Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (постачальник) укладено договір №77 (далі - Договір), згідно якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти й оплатити металопрокат, вказаний у видаткових накладних, на умовах, передбачених даним договором (а.с.12-16, т.1).

Кількість, ціна, номенклатура продукції вказується у видаткових накладних, що є невід'ємною частиною договору (п.2.1. Договору).

Поставка продукції здійснюється власними силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місті знаходження покупця (або на інших умовах, обговорених сторонами) в термін 5-ти банківських днів з моменту отримання постачальником замовлення від покупця (п.3.1. Договору)

Поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у видатковій накладній і включають всі видатки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов'язані з поставкою продукції (п.4.1. Договору).

Оплата за поставлену продукцію має бути здійсненою не пізніше 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту поставки продукції (п.5.2. Договору).

Пунктом 6.2. Договору сторони передбачили, що передання продукції неналежної якості, не у встановленій кількості спричиняє правові наслідки, передбачені чинним законодавством та договором.

У випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості (п.7.2. Договору).

Згідно п.7.4. Договору у випадку порушення строків виконання постачальником вимог покупця про усунення виявлених недоліків (дефектів) продукції, про допоставку, доукомплектування, зміну продукції, про відшкодування покупцеві всіх понесених ним видатків і збитків, пов'язаних з поставкою продукції неналежної якості (у т.ч. видатків зі зберігання, транспортування, утилізації всієї або частини продукції, усунення недоліків, оплати послуг незалежної експертної організації та ін), поставник сплачує покупцеві неустойку в розмірі 0,3% від вартості невідповідної продукції (не відшкодованих покупцеві видатків, збитків) за кожний день прострочення.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов'язань (у тому числі гарантійних) за даним договором. У випадку, якщо жодна із сторін не дасть відповідного письмового повідомлення про свій намір розірвати або змінити договір за 30 днів до його закінчення, договір вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня до 31 грудня. Дана умова діє кожен рік (п.10.5 Договору).

На виконання умов договору згідно видаткової накладної №393 від 22.11.2017 (а.с.21, т.1) постачальником передано, а покупцем за довіреністю №1191 від 22.11.2017 отримано товар на загальну суму 33026,04грн.

Згідно п.5.2. Договору останнім днем оплати товару покупцем є 12.12.2017.

ТОВ «Легіон Трейд» зараховано 32638,80грн, що сплачені згідно платіжного доручення №13738 від 26.12.2017 на загальну суму 205064,83грн (а.с.33, т.1), в оплату поставленої згідно видаткової накладної №393 від 22.11.2017.

На виконання умов договору сторонами 11.09.2017 підписано специфікацію №7 до Договору, згідно якої поставці підлягає продукція на загальну суму 170614,44грн (а.с.17, т.1). Специфікацією передбачено, що термін поставки товарів - 5 календарних днів з моменту підписання специфікації, умови оплати - 100% відтермінування оплати до 30 календарних днів з дня поставки товару на склад покупця. Датою поставки товару на склад покупця вважається дата видаткової накладної.

Відповідно до видаткової накладної №323 від 05.10.2017 (а.с.22, т.1) та довіреності №910 від 02.10.2017 (а.с.28, т.1) продукцію за переліком згідно специфікації №7 від 11.09.2017 на суму 170614,44грн отримано покупцем.

Строк оплати товару, поставленого відповідно до вказаної видаткової накладної, закінчується 04.11.2017 (субота), тому останнім днем оплати товару відповідно до умов специфікації є 06.11.2017 (перший за ним робочий день).

ДП «Житомирський бронетанковий завод» здійснено часткову оплату товару, поставленого згідно видаткової накладної №323 від 05.10.2017:

- 05.01.2018 на суму 92000,00грн (платіжне доручення №39 від 05.01.2018) (а.с.35, т.1);

- 16.03.2018 на суму 78608,44грн (платіжне доручення №1689 від 16.03.2018) (а.с.36, т.1).

02.02.2018 сторонами підписано специфікацію №29 до Договору, згідно якої поставці підлягає продукція на загальну суму 189916,80грн (а.с.18, т.1). Специфікацією передбачено, що термін поставки - 7 робочих днів з моменту підписання специфікації, умови оплати - 100% відтермінування оплати до 30 календарних днів з дня поставки товару на склад покупця. Датою поставки товару на склад покупця вважається дата видаткової накладної.

Відповідно до видаткової накладної №56 від 07.02.2018 (а.с.23, т.1) та довіреності №82 від 02.02.2018 (а.с.26, т.1) продукцію за переліком згідно специфікації №29 від 02.02.2018 на суму 201695,71грн отримано покупцем.

Останнім днем оплати поставленого згідно вказаної видаткової накладної товару є 09.03.2018, що передбачено умовами специфікації.

Після відкриття провадження у справі згідно платіжного доручення №4228 від 27.11.2018 Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» сплачено згідно рахунку №82 від 02.02.2018 100000,00грн за поставлений товар згідно видаткової накладної №56 від 07.02.2018 (а.с.169, т.2).

02.02.2018 сторонами підписано специфікацію №31 до Договору, згідно якої поставці підлягає продукція на загальну суму 313524,00грн (а.с.19, т.1). Специфікацією передбачено термін поставки - 7 робочих днів з моменту підписання специфікації, умови оплати - 100% відтермінування оплати до 30 календарних днів з дня поставки товару на склад покупця. Датою поставки товару на склад покупця вважається дата видаткової накладної.

Відповідно до видаткової накладної №58 від 07.02.2018 (а.с.24, т.1) та довіреності №82 від 02.02.2018 (а.с.26, т.1) продукцію за переліком згідно специфікації №31 від 02.02.2018 на суму 306684,00грн отримано покупцем.

Останнім днем оплати поставленого згідно вказаної видаткової накладної товару є 09.03.2018, що передбачено умовами специфікації.

Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» згідно платіжного доручення №2040 від 06.04.2018 здійснено часткову оплату товару, поставленого відповідно до видаткової накладної №58 від 07.02.2018 на суму 153342,00грн (а.с.37, т.1).

Також 02.02.2018 сторонами підписано специфікацію №34 до Договору, згідно якої поставці підлягає продукція на загальну суму 227760,00грн (а.с.20, т.1). Специфікацією передбачено термін поставки - 7 робочих днів з моменту підписання специфікації, умови оплати - 100% відтермінування оплати до 30 календарних днів з дня поставки товару на склад покупця. Датою поставки товару на склад покупця вважається дата видаткової накладної.

Відповідно до видаткової накладної №105 від 15.03.2018 (а.с.25, т.1) та довіреності №222 від 13.03.2018 (а.с.27, т.1) продукцію за переліком згідно специфікації №34 від 02.02.2018 на суму 30765,12грн отримано покупцем.

Строк оплати товару, поставленого відповідно до вказаної видаткової накладної, закінчується 14.04.2018, що є вихідним днем (субота), тому останнім днем оплати товару відповідно до умов специфікації є 16.04.2018 (перший за ним робочий день).

В матеріалах справи міститься таблиця реалізації продукції та проплат (а.с.2-4, т.2) за період із 10.03.2015 по 25.06.2018 за договором №77 від 10.03.2015. Також в матеріалах справи міситься угода про зарахування однорідних вимог від 24.09.2018, яка укладена сторонами, згідно п.4 якої грошові зобов'язання ДП "Житомирський бронетанковий завод" перед ТОВ "Легіон Трейд" по договору №77 від 10.03.2015 становлять 386196,07грн (а.с.5-6,т.2).

Зважаючи на несвоєчасну та неповну оплату поставленого товару, ТОВ "Легіон Трейд" звернулося до господарського суду із позовом про стягнення із ДП "Житомирський бронетанковий завод" основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

В свою чергу ДП "Житомирський бронетанковий завод" звернувся до господарського суду із позовом про стягнення із ТОВ "Легіон Трейд" пені та штрафу за не поставку продукції, яка передбачена специфікацією №34 від 02.02.2018, у повному обсязі.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

3. Щодо обґрунтованості первісних позовних вимог.

3.1. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 386196,07грн.

Враховуючи проведені ДП «Житомирський бронетанковий завод» оплати, суд встановив, що заборгованість за договором № 77 від 10.03.2015 станом на 23.07.2018 в сумі 386196,07 грн. включає в себе заборгованість:

- згідно видаткової накладної №393 від 22.11.2017 на суму 387,24грн;

- згідно видаткової накладної №323 від 05.10.2017 на суму 6,00грн;

- згідно видаткової накладної №56 від 07.02.2018 на суму 201695,71грн;

- згідно видаткової накладної №58 від 07.02.2018 на суму 153342,00грн;

- згідно видаткової накладної №105 від 15.03.2018 на суму 30765,12грн.

Як зазначалося вище, ДП «Житомирський бронетанковий завод» після відкриття провадження у справі здійснено часткову сплату основного боргу на загальну суму 100000,00грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку, коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення позивача з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Враховуючи, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" частково сплачено на рахунок позивача суму заборгованості, що підтверджується наданими до суду доказами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 100000,00грн основного боргу, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Суд вважає суму основного боргу 286196,07грн обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, а вимогу про її стягнення такою, що підлягає задоволенню.

3.2. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 5778,85грн 3% річних та 14442,74грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та нараховані 3% проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок суми 3% річних судом встановлено, що стягненню із ДП "Житомирський бронетанковий завод" підлягає 3% річних на загальну суму 5762,29грн, із яких за прострочення оплати поставленого товару:

- згідно видаткової накладної №393 від 22.11.2017 за період із 25.12.2017 по 23.07.2018 - 9,39грн;

- згідно видаткової накладної №323 від 05.10.2017 за період із 07.11.2017 по 23.07.2018 - 1279,72грн;

- згідно видаткової накладної №56 від 07.02.2018 за період із 12.03.2018 по 23.07.2018 - 2221,42грн;

- згідно видаткової накладної №58 від 07.02.2018 за період із 12.03.2018 по 23.07.2018 - 2003,95грн;

- згідно видаткової накладної №105 від 15.03.2018 за період із 17.04.2018 по 23.07.2018 - 247,81грн.

Суд зазначає, що 3% річних на суму 16,56грн не підлягають задоволенню.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення с т а н о в и т ь м і с я ц ь, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

При цьому слід мати на увазі, що індекс інфляції має нараховуватися в н а с т у п н о м у м і с я ц і з а місяцем, в якому мав бути здійснений платіж.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Тобто, враховуючи викладене, інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць.

За поданим позивачем розрахунком судом встановлено, що позивачем неправильно визначено розмір інфляційних втрат.

Згідно розрахунку, здійсненого господарським судом за допомогою калькулятора інформаційно-пошукової системи "Ліга", враховуючи те, що інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць, інфляційні втрати, які підлягають задоволенню становлять 6783,90грн, із яких за прострочення оплати поставленого товару:

- згідно видаткової накладної №393 від 22.11.2017 за період із січня 2018 по червень 2018 - 16,92грн;

- згідно видаткової накладної №323 від 05.10.2017 за період із грудня 2017 по квітень 2018 - 3926,67грн;

- згідно видаткової накладної №56 від 07.02.2018 за період із квітня 2018 по червень 2018 - 1613,57грн;

- згідно видаткової накладної №58 від 07.02.2018 за період із квітня 2018 по червень 2018 - 1226,74грн.

За прострочення оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №105 від 15.03.2018, інфляційні втрати за період травень 2018 - червень 2018 відсутні, оскільки індекс інфляції становив 100%.

Інфляційні втрати в розмірі 7658,84грн не підлягають задоволенню.

3.3. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 63448,29грн пені.

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

У випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості (п.7.2. Договору).

Разом з тим, судом встановлено, що позивач здійснюючи нарахування пені невірно визначив дату з якої слід здійснювати нарахування.

Суд вважає обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню пеню в розмірі 49710,74грн, із яких за прострочення оплати поставленого товару:

- згідно видаткової накладної №393 від 22.11.2017 за період із 12.01.2018 по 12.06.2018 - 53,34грн;

- згідно видаткової накладної №323 від 05.10.2017 за період із 08.12.2017 по 07.05.2018 - 13168,85грн;

- згідно видаткової накладної №56 від 07.02.2018 за період із 11.04.2018 по 23.07.2018 - 19600,40грн;

- згідно видаткової накладної №58 від 07.02.2018 за період із 11.04.2018 по 23.07.2018 - 14901,48грн;

- згідно видаткової накладної №105 від 15.03.2018 за період із 16.05.2018 по 23.07.2018 - 1986,67грн.

Задоволенню не підлягають позовні вимоги про стягнення 13737,55грн пені.

3.4. Щодо клопотання ДП «Житомирський бронетанковий завод» про зменшення розміру штрафних санкцій на 99% (а.с. 124-126, т.1).

Згідно зі ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України обумовлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків.

Так, в обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності та передане в управління ДК "Укроборонпром". Головним завданням ДП "Житомирський бронетанковий завод" є виготовлення військових транспортних засобів, здійснення ремонту, модернізації бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки та ін.

Відповідач за первісним позовом є стратегічним підприємством і бере участь у посиленні обороноздатності України (здійснює відповідні види ремонту військової броньованої техніки) в час проведення на сході країни анти терористичної операції.

Звертає увагу, що постановою Верховної Ради України трудовий колектив ДП "Житомирський бронетанковий завод" нагороджено грамотою № 376-к від 23.06.2017 за заслуги перед Українським народом, за виконання якісного та своєчасного ремонту військової техніки для потреб Української армії.

Водночас зауважує, що збитки ні позивачу, ні іншим учасникам господарських відносин не завдано.

На підтвердження викладених в клопотанні обставин, відповідачем за первісним позовом додано до матеріалів справи копії звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2018 року (а.с.127-128, т.1).

Суд зазначає, що належних доказів того, що на підприємстві відповідача за первісним позовом існують виключні обставини, які б давали підстави для зменшення розміру штрафних санкцій ДП "Житомирський бронетанковий завод" не надано. Факт, що підприємство відповідача за первісним позовом є стратегічним підприємством і бере участь у посиленні обороноздатності України не є виключною обставиною, що дає можливість суду зменшувати розмір неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання ДП "Житомирський бронетанковий завод" про зменшення розміру штрафних санкцій є безпідставним та необґрунтованим, тому суд відмовляє в його задоволенні.

4. Щодо обґрунтованості зустрічних позовних вимог.

4.1. Щодо обґрунтованості вимог про стягнення пені у сумі 100473,91грн за період із 14.02.2018 по 16.08.2018 та 7% штрафу на суму 12741,25грн.

Згідно п.7.4. Договору у випадку порушення строків виконання постачальником вимог покупця про усунення виявлених недоліків (дефектів) продукції, про допоставку, доукомплектування, зміну продукції, про відшкодування покупцеві всіх понесених ним видатків і збитків, пов'язаних з поставкою продукції неналежної якості (у т.ч. видатків зі зберігання, транспортування, утилізації всієї або частини продукції, усунення недоліків, оплати послуг незалежної експертної організації та ін.), поставник сплачує покупцеві неустойку в розмірі 0,3% від вартості невідповідної продукції (не відшкодованих покупцеві видатків, збитків) за кожний день прострочення.

Згідно умов Договору та специфікації №34 від 02.02.2018 поставці у термін семи робочих днів з моменту підписання специфікації підлягав товар на загальну суму 227760,00грн. Поставку товару здійснено частково на загальну суму 45742,03грн (видаткова накладна №105 від 15.03.2018 на суму 30765,12 грн (а.с.25, т.1) та видаткова накладна №142 від 05.04.2018 на суму 14976,91 грн (а.с.94, т.1)

Судом встановлено, що ТОВ "Легіон Трейд" допущено прострочення строків поставки обумовленого Договором та специфікацією №34 від 02.02.2018 товару, оскільки товар на суму 182017,97грн поставлений не був. Однак сторонами в п.7.4. Договору обумовлено, що відповідальність у вигляді 0,3% неустойки за кожен день прострочення наступає у випадку порушення строків виконання постачальником в и м о г покупця про усунення виявлених недоліків (дефектів) продукції, про допоставку.

У зустрічному позові ДП "Житомирський бронетанковий завод" зазначено, що заявлені 100473,91грн пені нараховані на підставі п.7.4. Договору. Однак ДП "Житомирський бронетанковий завод" не надано суду доказів звернення до продавця із вимогою про допоставку продукції згідно специфікації №34 від 02.02.2018, як це передбачено п.7.4. Договору.

Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення 100473,91грн пені.

ДП "Житомирський бронетанковий завод" просить суд стягнути з ТОВ "Легіон Трейд" 12741,25грн штрафу в розмірі 7 % від вартості непоставленого товару відповідно до ст.231 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Суд, перевіривши розрахунок позивача за зустрічним позовом щодо нарахування штрафу, вважає його обґрунтованим, у зв'язку з чим зустрічні позовні вимоги в частині стягнення 7% штрафу підлягають задоволенню на суму 12741,25грн.

4.2. На посилання ТОВ "Легіон Трейд", що нараховані штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, суд зазначає наступне.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

Таким чином, заперечення ТОВ "Легіон Трейд" спростовуються наведеними вище нормами законодавства.

4.3. Щодо клопотання ТОВ "Легіон Трейд" про зменшення розміру штрафних санкцій до 10000,00грн.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невеликий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Частиною 1 статті 233 ГК України також визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язань, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідність розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

В обґрунтування зменшення суми штрафних санкції ТОВ "Легіон Трейд" посилається на те, що невиконання договірних зобов'язань виникло з об'єктивних і незалежних від боржника причин та обставин, зокрема через значну заборгованість самого ДП "Житомирський бронетанковий завод".

Як вимагає частина 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи викладене, суд, оцінивши наведені ТОВ "Легіон Трейд" обставини в обґрунтування необхідності зменшення розміру штрафних санкції, зазначає, що викладені відповідачем за зустрічним позовом обставини не спростовують факт наявності його вини у невиконанні зобов'язання щодо поставки товару в повному обсязі, розмір штрафних санкцій не є надмірно великим, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 ст.129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що первісний позов ТОВ "Легіон-Трейд" задоволено частково, судовий збір слід покласти на ДП "Житомирський бронетанковий завод" пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Оскільки сплата боргу ДП "Житомирський бронетанковий завод" в розмірі 100000,00грн відбулася після пред'явлення первісного позову до суду, а спір виник внаслідок неправильних дій ДП "Житомирський бронетанковий завод", зокрема, порушення підприємством своїх зобов'язань, суд вважає за необхідне судовий збір в цій частині покласти на ДП "Житомирський бронетанковий завод".

Оскільки зустрічні позовні вимоги ДП "Житомирський бронетанковий завод" задоволено частково, судовий збір покладається на ТОВ "Легіон-Трейд" пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 231, ст.ст. 123, 129, 180, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м.Дніпро, вул. Героїв Громадянської війни, буд.11, кв.28, ідентифікаційний код 37070162) до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, ідентифікаційний код 07620094) задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині первісних позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 100000,00грн основного боргу.

3. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, ідентифікаційний код 07620094) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м.Дніпро, вул. Героїв Громадянської війни, буд.11, кв.28, ідентифікаційний код 37070162):

- 286196,07грн основного боргу;

- 10421,25грн інфляційних втрат;

- 5762,29грн 3%річних;

- 49710,74грн пені;

- 6781,35грн судового збору.

4. У задоволенні первісного позову в частині стягнення 16,56грн 3% річних, 4021,49грн інфляційних втрат, 13737,55грн пені - відмовити.

5. Зустрічні позовні вимоги Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, ідентифікаційний код 07620094) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м.Дніпро, вул. Героїв Громадянської війни, буд.11, кв.28, ідентифікаційний код 37070162) задовольнити частково.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м.Дніпро, вул. Героїв Громадянської війни, буд.11, кв.28, ідентифікаційний код 37070162) на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, ідентифікаційний код 07620094) :

- 12741,25грн штрафу;

- 198,29грн судового збору.

7. У задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 100473,91грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.01.19

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)