РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.12.2018Справа № 911/2003/18
За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд"

про відшкодування збитків 12411,59 грн.

суддя Мельник В.І.

Без виклику сторін

Суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення 12411,59 грн. заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ПАТ "Страхова компанія "Скайд" є: 03039, м. Київ, вул. Руслана Лужевського, 14, корп. 1, оф. 3Б.

Отже, оскільки місцезнаходження відповідача зареєстроване у місті Києві, то розгляд даного позову належить до підсудності господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2018 позовну заяву приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення 12411, 59 грн. передано за підсудністю до господарського суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44Б).

Господарським судом міста Києва отримано матеріали позовної заяви приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення 12411, 59 грн. отримано 02.10.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2018 матеріали позовної заяви приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення 12411, 59 грн. передано на розгляд судді Мельник В.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 позовну заяву приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення 12411,59 грн. залишено без руху.

22.10.2018 відділом діловодства суду від представника позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подано заяву про усунення недоліків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, щодо виплати страхового відшкодування внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст.12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами ст. 250 Кодексу, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи сторонами не подано.

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку, що розглядувана справа відповідно до предмету позову є малозначною, в зв'язку із чим останню доцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали позовної заяви приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" про стягнення 12411,59 грн. суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття провадження у справі. Дана справа повинна бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки є малозначною справою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 відкрито провадження у справі №911/2003/18, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала господарського суду від 25.10.2018 № 911/2003/18 була направлена на адресу місцезнаходження відповідача, проте, поштове відправлення № 507, яким надіслана ухвала суду від 25.10.2018 № 911/2003/18 не було отримане заявником та повернуто на адресу суду у зв'язку за іншими причинами, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення, про що працівником поштового зв'язку 09.11.2018 проставлено відмітку, про що свідчить штамп відділення зв'язку.

Відтак, в розумінні частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду від 25.10.2018 № 911/2003/18 отримана заявником 09.11.2018.

Відтак, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.03.2015 між позивачем, як страховиком та ОСОБА_1, як страхувальником було укладено Договір добровільного страхування №030409/4007/0000012, предметом я страхування транспортного засобу «Шевроле» д.р.н. НОМЕР_1.

22.09.2015 у м. Києві сталася дружньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Фіата» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16.11.2015 №753/19846/15-п, визнано ОСОБА_2, винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до рахунку № від 28.01.2016 СПД «Захарчук С.М.» та ремонтної калькуляції до нього №ФД00007895, вартість ремонту складає 11280, 63 грн.

Відповідно до страхового акту №00176942 від 16.02.2016 прийнято рішення про сплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 9350,63 грн.

Позивачем було сплачено страхову відшкодування у розмірі 9350,63 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №005746 від 19.02.2016 та №00176942 від 19.02.2016.

Як вбачається із матеріалів справи цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відповідача, що підтверджується полісом №АЕ/4262776.

25.02.2016 позивачем на адресу відповідача надіслано заяву №17045 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яку отримано 29.02.2016. що підтверджується поштовим повідомленням №366.

Позивач вважає що відповідачем порушено його права, в зв'язку із відмовою відповідача задовольнити його звернення та відшкодувати збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 9350,63грн.

Позивач також просить стягнути із відповідача 3% річних в розмірі 641,74 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2419,22 грн.

Частино 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов'язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 641,74 грн. - 3% річних та 2419,22 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (03039, м. Київ, пров. Русланна Лужевського, 14, корп.. 1, оф. 3Б, ідентифікаційний номер 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний номер 20033533) страхове відшкодування в розмірі 9350 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят) грн. 63 коп., 3 % річних в розмірі 641 (шістсот сорок одна) грн. 74 коп., інфляційні втрати в розмірі 2419 (дві тисячі чотириста дев'ятнадцять) грн. 22 коп., судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.І. Мельник