ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/3135/18

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Кухар Н.М.
при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків,
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , м.Харків,
про стягнення 11083,91 грн.
за участю представників:
позивача - Повєткіної В.В. (довіреність № 01-26/5843 від 19.10.2018);

відповідача - Волкова І.М. (довіреність № 2 від 02.01.2018);

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків, 16.11.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків, про стягнення пені в розмірі 10185,34 грн., 3% річних у розмірі 898,57 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення положень п. 1-2 Додаткової угоди від 05.01.2015 до Договору про постачання електричної енергії № 0169 від 12.04.2006, несвоєчасно було виконано зобов`язання щодо оплати обсягу поставленої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2018 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/3135/18 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Військову частину НОМЕР_1 , м.Харків.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.12.2018, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, у разі задоволення позовних вимог просив зменшити розмір пені на 90%.

Представник третьої особи на стороні відповідача у судове засідання не з`явився; витребуваних судом письмових пояснень щодо заявленого позову не надав. Про час та місце судового засідання третя особа була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис її представника на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв`язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.04.2006 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (07.06.2018 перейменована у Акціонерне товариство "Харківобленерго" - позивач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (третя особа на стороні відповідача) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 0169, згідно п. 1 якого позивач, як постачальник, зобов`язався постачати електричну енергію відповідачу, як споживачу, а відповідач зобов`язався оплачувати позивачу її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

05.01.2015 між Акціонерною компанією "Харківобленерго", Військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Харкова (відповідач) було укладено Додаткову угоду до Договору про постачання електричної енергії № 0169 від 12.04.2006, за якою сторони змінили в п. 4.5. Додатка 2 до Договору "Порядок розрахунків", а саме слово "Споживач" замінили на слово "Платник". Тобто відповідно до умов Додаткової угоди, відповідач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії один раз за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 9 зазначеної Додаткової угоди, вона набирає чинності із моменту підписання, дія додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 01.01.2015 до 31.12.2015 (або до закінчення терміну дії Договору про постачання електричної енергії), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно п. 9.11. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2006. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Оскільки жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2018 рік.

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка № 2 "Порядок розрахунків" (у відповідності до Додатку 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію") оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку № 9 "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" до цього Договору (п. 7.3. Договору), зазначений звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою споживач зобов`язаний щомісяця у встановлений Договором строк надавати постачальнику (п. 2.2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.2.5. Договору, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з мовами додатка 2 "Порядок розрахунків" (ч. 2 п. 10.2 Правил користування електричною енергією (далі - Правила) та п. 4.1. розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 5 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору, для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути сплачений відповідачем протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунку та акту звіряння взаєморозрахунку (п. 1-2 Додаткової угоди від 05.01.2015).

В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення (п. 5 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору).

Як свідчать матеріали справи, за період з березня по вересень 2018 року позивач поставив (продав) електричну енергію споживачу і за результатами розрахункового періоду (з урахуванням оплат) та на підставі Звітів про обсяги спожитої за березень-серпень 2018 електричної енергії Військовій частині НОМЕР_1 AT "Харківобленерго" видав рахунки № 0169 за використану електричну енергію.

Отже, AT "Харківобленерго" належним чином виконує покладені на нього зобов`язання відповідно до вищезазначених умов Договору.

Рахунки за березень - серпень 2018 року (02.04.2018 - за березень 2018 року; 02.05.2018 - за квітень 2018 року; 01.06.2018 - за травень 2018 року; 03.09.2018 - за серпень 2018 року) отримані уповноваженим представником споживача (на підставі наказу № 500 від 05.12.2016), що підтверджується підписами у книзі реєстрації видачі документації споживачам за відповідний місяць.

Згідно п. 2 Додаткової угоди від 05.01.2015 до Договору, строк оплати настав через 10 операційних днів з дня їх отримання, а саме: 18.04.2018 - за березень 2018 року; 17.05.2018 - за квітень 2018 року; 16.06.2018 - за травень 2018 року; 18.09.2018 - за серпень 2018 року.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати у відповідності до положень п. 1-2 Додаткової угоди від 05.01.2015 обсягу поставленої електричної енергії виконав не своєчасно.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 6 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим Договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 10185,34 грн. та 3% річних у розмірі 898,57 грн. за період з 18.04.2018 по 18.09.2018 законними та обґрунтованими.

У судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про зменшення розміру пені, яка підлягає сплаті, на 90%, посилаючись на скрутну ситуацію, що склалася на даний час у відповідача, та враховуючи спрямування Міністерством оборони України усіх наявних коштів на підвищення обороноздатності країни.

Пунктом 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно Бюджетного кодексу України, бюджетна установа - орган, установа або організація, визначена Конституцією України, а також установа або організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету або місцевого бюджетів, бюджетні установи є неприбутковими (абз. 6 ч. 1 ст. 2 БК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є державною установою, з призначеними для виконання завдань, пов`язаних з забезпеченням оборони України. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про Збройні Сили України", фінансування ЗС України здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Позивачем не доведено наявність збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань. Одночасно з цим, стягнення пені безумовно вплине на обсяг фінансування Збройних сил України.

Враховуючи складне економічне становище відповідача, який є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, приймаючи до уваги, що КЕВ м.Харків здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення, спрямоване на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок забезпечення військових частин квартирним майном, а також враховуючи, що відповідачем вжито заходів до виконання своїх договірних обов`язків щодо погашення заборгованості, суд визнав за можливе частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% та зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50%.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 5092,67 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківобленерго" в частині стягнення з відповідача 5092,67 пені та 898,57 грн. - 3% річних обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 5092,67 грн. пені суд відмовляє у задоволенні позову, у зв`язку зі зменшенням розміру неустойки.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 551, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова (61024, м.Харків, вул.Пушкінська, 61; ; р/р 5404, 0219 ГУДКУ в Х/о, МФО 851011) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, 149; ; п/р НОМЕР_2 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) - пеню в розмірі 5092,67 грн., 3% річних у розмірі 898,57 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 5092,67 грн. пені у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2018 р.

Суддя Н.М. Кухар