ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа № 911/940/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Потапчук Ю.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд»

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю «Першків»

2. ОСОБА_1;

3. ОСОБА_2

4. приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Дніпро»

5. ОСОБА_3

6. ОСОБА_4

7. ОСОБА_5

8. товариства з обмеженою відповідальністю «Влада Плюс»

9. ОСОБА_6

10. ОСОБА_7

11. товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЛВ-Спорт»

про припинення права спільної часткової власності та виділення у власність в натурі частини цілісного майнового комплексу

за участю представників:

позивача: Клапчук Ф.П. - предст. за дов. від 26.04.2018;

відповідачів: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (далі - позивач) з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Першків», ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Дніпро», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Влада Плюс», ОСОБА_6, ОСОБА_7 та товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЛВ-Спорт», відповідно до прохальної частини якої просить суд припинити право спільної часткової власності та виділити у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» в натурі 83/1000 частки цілісного майнового комплексу, що належать позивачу та розташовані за адресою: Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Паркова, 16, а саме: літ. А - склад, площею 47,9 кв. м; літ. В - вагова, площею 34,7 кв. м; літ. Г - вагова, площею 23,1 кв. м; літ. Д - вагова, площею 30,6 кв. м; літ. К - заправочна станція, площею 12,8 кв. м; літ. Л - ангар, площею 496,9 кв. м; літ. М - трансформаторна підстанція, площею 18,1 кв. м; літ. Н - цех механізації, площею 943,2 кв. м.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 17.09.2018.

17.09.2018 на адресу суду від приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Дніпро» надійшов відзив № 259 від 13.09.2018 на позовну заяву, в якому зазначається про відсутність заперечень щодо наведених позивачем обставин, правових підстав позову та, відповідно, задоволення позовних вимог. У зв'язку з неможливістю направити повноважного представника в судове засідання приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Дніпро» просить суд розглядати справу за відсутності його представника.

28.09.2018 через канцелярію суду представником ОСОБА_1 та ОСОБА_6 подано відзиви на позовну заяву. За змістом наданих відзивів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проти задоволення позову не заперечують та просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

З метою вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання неодноразово відкладалось, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, про що 01.10.2018 судом постановлено ухвалу.

В підготовчому засіданні 29.10.2018 суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження, внаслідок чого постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.11.2018.

16.11.2018 на адресу суду від позивача надійшли уточнення до позовної заяви, в яких зазначається, що під час написання позовної заяви було допущено технічну помилку в прохальній частині позовної заяви та невірно зазначено адресу цілісного майнового комплексу - Паркова, 16, тоді як правильною є - Кагатна, 13. У зв'язку з наявністю зазначеної технічної помилки та з метою її виправлення позивач просить суд при прийнятті рішення врахувати правильну адресу. Вказані уточнення судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.11.2018 розгляд справи по суті відкладено на 17.12.2018.

Ухвалою суду від 26.11.2018 зустрічні позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про виділення частини майнового комплексу та припинення права спільної часткової власності повернуто заявникам.

В судовому засіданні 17.12.2018 присутній представник позивача обґрунтував в усному порядку заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачі не забезпечили участі уповноважених представників в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами поштових відправлень.

Частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, слід зазначити, що товариство з обмеженою відповідальністю «Першків», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариство з обмеженою відповідальністю «Влада Плюс», ОСОБА_7 та товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЛВ-Спорт» не скористались наданим правом на подачу відзиву на позов, будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідачів до суду не надійшло.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

17.12.2018, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд», відповідно до укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЛВ-спорт» договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2017, придбало у власність 83/1000 частки цілісного майнового комплексу, які становлять нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Кагатна, 13, загальною площею 1607,3 кв. м, а саме: літ. А - склад, площею 47,9 кв. м; літ. В - вагова, площею 34,7 кв. м; літ. Г - вагова, площею 23,1 кв. м; літ. Д - вагова, площею 30,6 кв. м; літ. К - заправочна станція, площею 12,8 кв. м; літ. Л - ангар, площею 496,9 кв. м; літ. М - трансформаторна підстанція, площею 18,1 кв. м; літ. Н - цех механізації, площею 943,2 кв. м.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2017 посвідчено приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Мозговим Є.В. та зареєстровано в реєстрі за № 199.

19.04.2017 за ТОВ «Елеватор Зернотрейд» зареєстровано право власності на вказане майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №85368779 від 19.04.2017.

За поясненнями позивача, з метою виділення частини майнового комплексу та припинення права спільної часткової власності ТОВ «Елеватор Зернотрейд» звернулось до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Мозгового Є.В. для укладання відповідного договору поділу.

В матеріалах справи наявна відповідь приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Мозгового Є.В. від 26.04.2018 № 73/01-16, адресована ТОВ «Елеватор Зернотрейд», в якій повідомляється про неможливість укладення договору про виділення частки майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, вул. Кагатна, буд. 13, оскільки для укладення даного виду Договору необхідна участь всіх співвласників майнового комплексу.

Як стверджує позивач, у зв'язку з тим, що не всі учасники звернулись до приватного нотаріуса та не надали відповідних документів, відповідно, не взяли участі в укладанні договору виділення частки, позивач звернувся з позовом до суду з метою виділення спірної частки в цілісному майновому комплексі.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Правом власності згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 319 Цивільного кодексу України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників, у порядку ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності передбачено ст. 361 Цивільного кодексу України. В силу положень ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 4 статті 364 Цивільного кодексу України передбачено, що виділ такої частки здійснюється на підставі договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, який укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду (позиція Верховного Суду України у Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ від 01.07.2013).

Відповідно до роз'яснень пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 14 постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або, які можна переобладнати в такі.

Із наявного у матеріалах справи технічного паспорту на належні позивачу 83/1000 частки цілісного майнового комплексу, які розташовані за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, вул. Кагатна, буд. 13, вбачається, що розташовані у вказаному майновому комплексі нежитлові приміщення є відокремленими та ізольованими від інших приміщень, які належні відповідачам, мають окремий вхід, приміщення спільного із відповідачами користування у цьому нерухомому майні відсутні.

Крім того, технічна можливість виділити в натурі 83/1000 частки цілісного майнового комплексу, що належать позивачу, підтверджується висновком щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна від 27.04.2018, наданим ФОП Курілкою Тарасом Миколайовичем.

Згідно вказаного висновку, за технічними показниками об'єкт нерухомого майна (нежитлові будівлі в м. Кагарлику по вул. Кагатна, 13) знаходяться на чітко визначеній земельній ділянці, яка обнесена парканом, мають облаштовані під'їзди, стан яких можливий для подальшої експлуатації, а отже може бути виділений в окремий об'єкт нерухомого майна без збитку для його подальшого використання.

Отже, суд робить висновок, що належне позивачу нерухоме майно експлуатується, як окремий самостійний об'єкт. При цьому, будь-яких порушень прав інших співвласників чи інших осіб в результаті виділення належної позивачу частини із спільного нерухомого майна (цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, вул. Кагатна, буд. 13) судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено наявність передбачених ст. 364 ЦК України підстав для виділу ТОВ «Елеватор Зернотрейд» його частки у спільному із відповідачами нерухомому майні, а саме: 83/1000 частини цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, вул. Кагатна, буд. 13, у вигляді: складу під літ. А, площею 47,9 кв. м; вагової під літ. В, площею 34,7 кв. м; вагової під літ. Г, площею 23,1 кв. м; вагової під літ. Д, площею 30,6 кв. м; заправочної станції під літ. К, площею 12,8 кв. м; ангару під літ. Л, площею 496,9 кв. м; трансформаторної підстанції під літ. М, площею 18,1 кв. м; цеху механізації під літ. Н, площею 943,2 кв. м, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про припинення права спільної часткової власності на належну позивачу частину цілісного майнового комплексу, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 3 статті 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, зважаючи на виділ позивачу частини цілісного майнового комплексу у розмірі 83/1000 у вигляді: складу під літ. А, площею 47,9 кв. м; вагової під літ. В, площею 34,7 кв. м; вагової під літ. Г, площею 23,1 кв. м; вагової під літ. Д, площею 30,6 кв. м; заправочної станції під літ. К, площею 12,8 кв. м; ангару під літ. Л, площею 496,9 кв. м; трансформаторної підстанції під літ. М, площею 18,1 кв. м; цеху механізації під літ. Н, площею 943,2 кв. м, право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно підлягає припиненню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Водночас, суд дійшов висновку щодо закриття провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з наступних підстав.

Приписами частин 1, 2 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не можу бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням; це право кореспондується з повноваженнями суду щодо захисту цих прав та охоронюваних інтересів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці;

Виходячи зі змісту наведеної норми, обов'язковою ознакою юрисдикційної належності такої справи є склад її учасників, тобто спір повинен бути виключно між суб'єктами господарювання.

Визначення поняття суб'єкта господарювання міститься у ст. 55 Господарського кодексу України, у відповідності до якої суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ч. 1 ст. 3 ГК України).

У матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані як підприємці. ОСОБА_11 державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань така інформація теж не підтверджується.

За таких обставин, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути відповідачами у господарському процесі, що виключає можливість розгляду господарським судом спору в частині заявлених до них позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведене, провадження у даній справі в частині вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на товариство з обмеженою відповідальністю «Першків», приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Дніпро», товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЛВ-Спорт» та товариство з обмеженою відповідальністю «Влада Плюс».

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виділити товариству з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 13, ) із спільної часткової власності в натурі 83/1000 частки цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Кагатна, 13, а саме: літ. А - склад, площею 47,9 кв. м; літ. В - вагова, площею 34,7 кв. м; літ. Г - вагова, площею 23,1 кв. м; літ. Д - вагова, площею 30,6 кв. м; літ. К - заправочна станція, площею 12,8 кв. м; літ. Л - ангар, площею 496,9 кв. м; літ. М - трансформаторна підстанція, площею 18,1 кв. м; літ. Н - цех механізації, площею 943,2 кв. м.

3. Припинити право спільної часткової власності на належні товариству з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, ВУЛИЦЯ КАГАТНА, будинок 13, ) 83/1000 частки цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Кагатна, 13, а саме: літ. А - склад, площею 47,9 кв. м; літ. В - вагова, площею 34,7 кв. м; літ. Г - вагова, площею 23,1 кв. м; літ. Д - вагова, площею 30,6 кв. м; літ. К - заправочна станція, площею 12,8 кв. м; літ. Л - ангар, площею 496,9 кв. м; літ. М - трансформаторна підстанція, площею 18,1 кв. м; літ. Н - цех механізації, площею 943,2 кв. м.

4. Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 - закрити.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Першків» (09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Паркова, буд. 16, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 13, ) 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

6. Стягнути з приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Дніпро» (09210, Київська обл., Кагарлицький р-н, с. Стайки, вул. Шкільна, буд. 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 13, ) 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Влада Плюс» (65044, Одеська обл., м. Одеса, просп. Шевченка, буд. 2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 13, ) 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

8. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЛВ-Спорт» (65091, Одеська обл., м. Одеса, вул. Головківська, буд. 2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 13, ) 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

9. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.01.2019.

Суддя О.В. Щоткін