ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2018 р. Справа № 924/789/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛК - ВОРД" м. Рівне

до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МІЛК-МАРКЕТ" м. Рівне

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача:

- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової О.І. м. Одеса,

- приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. м. Київ.

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Представники сторін:

позивач: Запорожець І.А. - за довіреністю від 01.09.2018р.

відповідач: Васильєва К.В. - за довіреністю №294443 від 02.05.2018р.

третя особа 1: не з'явився

третя особа 2: не з'явився

третя особа 3: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛК - ВОРД" звернулося до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», згідно якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової О.І. № 845 від 30 липня 2018 року про звернення стягнення на обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю „МІЛК ВОРД" на праві власності на підставі свідоцтва на право власності, виданого 31 січня 2013 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Якимишиним С. Є. за реєстровим № 61. Обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю "МІЛК ВОРД" на підставі договору поставки обладнання №10/6-П від 10.06.2016 року та видаткової накладеної №76 від 26 грудня 2016 року та яке вказане в додатку №1 та додатку №2 до договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В. В. 05 квітня 2017 року за реєстровим №200, та яке передано у забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛК ВОРД" за Кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року, укладеним з публічним акціонерним товариством Акціонерним банком „Південний". За рахунок коштів, отриманих від реалізації обладнання пропонується задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Південний" за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року, станом на період з 03.04.2017 по 16.07.2017 у сумі 16846595,92 грн., що складається з 14644076,00 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 610168,20 грн. - залишок заборгованості за простроченим кредитом, 173093,30 грн. - залишок заборгованості за відсотками, 76271,22 грн. - заборгованість по комісійним доходам, 99648,90 грн. заборгованість за пеню та витрати за здійснення виконавчого напису - 1500,00 гривень; всього до стягнення - 16846595,92 та витрати за здійснення виконавчого напису - 1500,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03.04.2017р. між відповідачем, позивачем та ТОВ «Торговий дім» «Мілк - маркет» укладено генеральну угоду про кредитування №AGS2017-01190, в межах якої 03.04.2017р. між Банком та ТОВ «Торговий дім» «Мілк - Маркет» укладено кредитний договір №AL2017-01193, відповідно до якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію, а позичальник зобов'язався повернути кредит згідно п. 1.5 Генеральної угоди, Графіків повернення траншів та графіку зміни лімітів, зазначеному у п. 1.5 даного договору не пізніше 31.03.2022 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 21,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань позичальників за генеральною угодою про кредитування, та кредитних договорів, 05.04.2017р. між відповідачем, позивачем та ТОВ «Торговий дім» «Мілк - Маркет» укладено договір застави, згідно якого позивач передав в заставу відповідачу обладнання, яке вказано в опису майна, який є невід'ємною частиною даного договору, що належить позивачу та знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Городок, провулок Молочноконсервний, 1. В червні 2018р. банк звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Мілк Ворд», ТОВ «Торговий дім» Мілк - Маркет» та ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором №AL2017-01193 від 03.04.2017р. в сумі 500000,00грн. та стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №AL2017-01194 від 03.04.2017р. в сумі 500000,00грн. На даний час, матеріали справи №916/1075/18 за вищевказаними позовними вимогами спрямовані до господарського суду Одеської області у зв'язку із оскарженням ОСОБА_7 ухвали господарського суду Одеської області від 05.06.2018р. про передачу позовної заяви за виключною підсудністю в частині вимог до ОСОБА_7 У серпні 2018р. позивач дізнався, що 09.08.2018р. постановою приватного державного виконавця виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса Буракової О.І. №845 від 30.07.2018р. про звернення стягнення на обладнання, яке належить позивачу на праві власності, яке вказано в додатку до договору застави та передано у забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором №AL2017-01194 від 03.04.2017р. Позивач вказує, що станом на 30.07.2018р. - час вчинення виконавчого напису нотаріуса, в господарському суді м. Києва знаходився не вирішений по суті спір щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором. Дані обставини спростовують безспірність заборгованості боржника за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вказує, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису була відсутня одна із передбачених ст. 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» необхідних умов для вчинення виконавчого напису, а саме направлення боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Вимога від 16.03.2018р. не може вважатись таким повідомленням через невідповідність її змісту ст. 27 вказаного закону. Крім того, позивач звертає увагу суду, що заявлена відповідачем у вищевказаній вимозі сума заборгованості становить 15559234,63грн., яка значно відрізняється від розміру заборгованості, наведеної приватним нотаріусом у виконавчому написі, та яка становить 16848095,92грн.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.09.2018р позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Крім того, вирішено залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракову О.І. та приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Вараву Романа Сергійовича, а також залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МІЛК-МАРКЕТ».

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.09.2018р. вирішено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд» про забезпечення позову задовольнити та заборонити приватному виконавцю Виконавчого округу м. Києва Вараві Роману Сергійовичу та Державному підприємству "СЕТАМ" здійснювати будь-які дії щодо відчуження (проведення прилюдних торгів) рухомих речей та обладнання в кількості 201 позицій, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "МІЛК-ВОРД" на підставі Договору поставки обладнання №10/6-П від 10.06.2016року та видаткової накладної №76 від 26 грудня 2016 року, і розташованих за адресою: Хмельницька обл., Городоцький район, м. Городок, провулок Молочноконсервний, 1. Крім того, ухвалено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни №845 від 30 липня 2018 року, про звернення стягнення на обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю "МІЛК-ВОРД" .

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву не погоджується із заявленими позовними вимогами та вказує, що на момент вчинення виконавчого напису 30.07.2018р. не було відкрито провадження у справі за позовом банку до ТОВ «Торговий дім» «Мілк-Маркет", ТОВ «Мілк Ворд» та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, тобто на дату вчинення виконавчого напису судового спору не було, оскільки провадження по справі відкрито 21.08.2018р. Верховний суд України, у своїй правовій позиції зазначив, що спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (постанова ВСУ №6-887цс17 від 05.07.2017р.). Звертає увагу суду, що розмір заборгованості заявленої банком у позовній заяві суттєво відрізняється від розміру заборгованості, наведеної приватним нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, оскільки розрахунок заборгованості заявленої банком у позовній заяві складений за період з 03.04.2017р. по 02.05.2018р., а в той час як розрахунок заборгованості в оспорюваному виконавчому написі складений за період з 03.04.2017р. по 16.07.2018р. Крім того, відповідач вказує, що п. 2.1.8.1 договору застави передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання позичальником/заставодавцем зобов'язань за кредитним договором: сплати процентів, комісій, винагород, штрафних санкцій, інших заборгованостей, а в разі не виконання вимоги - звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого - небудь із зобов'язань за кредитним договором (п.2.1.8.2 договору застави). Зазначає, що п. 3.3 договору застави передбачено звернення стягнення і реалізація предмету застави як на підставі рішення суду, так і в позасудовому порядку. Крім того, ч.6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, банк скористався своїм правом та звернувся до нотаріуса, який вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із не доведенням, що заборгованість за виконавчим написом не є безспірною та що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства.

Третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова О.І. в письмових поясненнях від 26.09.2018р. вказує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку. Зважаючи на те, що Банком були подані необхідні документи, які підтверджують як право вимоги, так і розмір безспірної заборгованості, нотаріусом був вчинений оспорюваний виконавчий напис. Крім того, вказує, що на час вчинення виконавчого напису нотаріусу не було відомо про наявність спору між сторонами відносно виконання умов кредитного договору. Враховуючи викладене, нотаріус зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинявся нею на законних підставах, відповідно до інструкцій, законів та інших нормативно - правових актів, якими передбачено вчинення нотаріусом виконавчих написів, за наявності з боку банку всіх необхідних документів, що вимагаються для вчинення виконавчого напису. Таким чином, нотаріус вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача, в додатковому обґрунтуванні до позовної заяви від 19.10.2018р. вказує, що відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Звертає увагу суду, що в оскаржуваному виконавчому написі неправильно визначений строк, за який стягується заборгованість, оскільки 31.01.2018р. відбулася зміна ліміту - максимальний ліміт 15 254 244,00 грн. Сума заборгованості позичальника за кредитом не має перевищувати максимально дозволеної суми (ліміту) на протязі періоду дії відповідної суми ліміту, що встановлена у графіку. Платіж у повернення заборгованості за кредитом має бути здійснений позичальником не пізніше робочого дня, що вказаний у «Дата зміни ліміту» графіку. Зі змісту абзацу 4 виконавчого напису випливає, що основна заборгованість за кредитом на день вчинення виконавчого напису складає 15 274 244,20 грн. Отже, до 31.01.2018 року позичальник належним чином здійснював погашення основної заборгованості за кредитом, відтак, строк основної кредитної заборгованості не може рахуватися з 03.04.2017року. Сума відсотків, що зазначена у виконавчому написі, нарахована відповідачем починаючи з 16.02.2018року, а не з 03.04.2017 року, як про це зазначено в оскаржуваному виконавчому написі. Тобто, в оскаржуваному виконавчому написі неправильно визначений строк, за який стягується заборгованість, оскільки нотаріус визначив строк, починаючи з дати укладення кредитного договору між сторонами, та не врахував здійснені позичальником проплати по кредитному договору. Звертає увагу суду, що подані Відповідачем для вчинення виконавчого напису роздруківки з рахунків боржника не є виписками в розумінні чинного законодавства, зокрема п. 61 ч. IV Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 р. Тобто, відповідачем не було подано нотаріусу належних документів, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що виключало можливість формального підтвердження нотаріусом безспірності заборгованості боржника. З урахуванням наведених вище обставин, запропоновану до стягнення за спірним виконавчим написом суму не можна вважати безспірною.

Крім того, представник позивача у додаткових обґрунтуваннях до позовної заяви від 26.11.2018р., а також в судовому засіданні 26.12.2018р. звертає увагу суду, що 23.02.2018р. між відповідачем та ТОВ «Торговий дім «Мілк - Маркет» укладено додаткову угоду до кредитного договору від 03.04.2017р., якою сторонами узгоджено новий графік зміни ліміту кредитної заборгованості. Водночас, матеріали нотаріальної справи не містять додаткової угоди від 23.02.2018р., якою фактично змінено ліміт кредитної заборгованості. Крім того, банком не подано нотаріусу і виписку з рахунку боржника, наявність якої передбачена умовами кредитного договору та яка може слугувати належним і достатнім доказом сплати позичальником на користь банку заборгованості. Позивач вказує, що основний позичальник та фінансовий поручитель належним чином здійснювали погашення основної заборгованості та відсотків у відповідності до кредитного договору та додаткових угод до нього як в термін до 23.03.2018р., так і на майбутні періоди. Вказує, що підставою для дострокового стягнення кредитної заборгованості банком слугувало не порушення майновим поручителем та позичальником графіку погашення заборгованості та сплати відсотків по кредиту, а накладення арешту на один рахунок позичальника. Крім того, позивач вказує, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису майновий поручитель сплачував існуючу кредитну заборгованість та відсотки за період з січня 2018р. по березень 2018р. у відповідності до договору поруки, тим самим погашав не тільки строкову заборгованість перед банком, а здійснював майбутні платежі за основного позичальника щодо сплати кредитної заборгованості і відсотків на загальну суму 1298502,94грн. Вказані платежі не відображені у наданих банком нотаріусу внутрішньобанківських виписках, та не були враховані відповідачем при підготовці розрахунку заборгованості станом на 16.07.2018р., відтак розмір заборгованості по позичковій заборгованості та відсотках ТОВ «Торговий дім «Мілк Маркет» перед банком є спірним, оскільки не відповідає тому розміру, який зазначений у виконавчому написі. Крім того, звертає увагу суду, що заявлена банком 16.03.2018р. вимога про дострокове погашення всієї кредитної заборгованості в строк до 23.04.2018р. суперечить умовам додаткової угоди від 23.02.2018р., оскільки у період з 23.02.2018р. по 31.05.2018р. основному позичальнику були надані кредитні канікули. Позивач також вказує, що в розрахунку банку, та в оскаржуваному виконавчому написі пропонується за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна задоволити вимоги банку, серед яких - 76271,22грн. залишок заборгованості по простроченим комісійним доходам. Однак, ні кредитний договір від 03.04.2017р., ні додаткові угоди до нього не передбачають сплати позичальником на користь банку будь - яких комісійних платежів. Надані нотаріусу другорядні внутрішньобанківські виписки не підтверджують сум заборгованості в частині залишку заборгованості за процентами та залишку заборгованості за простроченими процентами, які вказані у розрахунку заборгованості банку станом на 16.07.2018р. Також, позивач звертає увагу суду, що Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними. У разі їх невиконання виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 16.05.2018р. у справі №320/8269/15-ц. Враховуючи викладене, позивач просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі та визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.12.2018р. заперечив щодо задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Треті особи в судове засідання 26.12.2018р. не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

03.04.2017р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» «Мілк - Маркет» (далі - позичальник) укладено кредитний договір № АL2017-01193 (далі договір), згідно п.1.1 якого банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитну лінію (далі - кредит) в рамках генеральної угоди про кредитування №АGS2017-01190 від 03.04.2017р., а позичальник зобов'язується повернути кредит згідно п. 1.5 генеральної угоди, графіку повернення траншу(ів) та графіку зміни ліміту, зазначеному у п. 1.5 даного договору не пізніше 31 березня 2022 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 21,5 % річних.

Видача кожного траншу за кредитною лінією здійснюється відповідно до наданої заявки позичальника на отримання грошових коштів, в якій обов'язково зазначається: сума траншу, що надається; строк користування траншем; графік повернення траншу (п. 1.4 договору).

У відповідності до п. 1.5 договору сума заборгованості позичальника за кредитним договором може збільшуватися при акцепті банком наступних заявок, не перевищуючи, при цьому максимальної суми в розмірі 18000000,00грн. та враховуючи графік зміни ліміту.

Кредит надається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку. Повернення кредиту здійснюється позичальником відповідно до графіку(ів) погашення траншу(ів), які встановлюються кожною заявкою окремо та є невід'ємними частинами даного договору, на рахунок №6413 в банку, м. Одеса, МФО 328209. Графік повернення траншу може змінюватися за домовленістю сторін шляхом внесення змін до відповідної заявки та їх акцепту. Кошти зараховані позичальником на цей рахунок самостійно розподіляються банком на рахунки для погашення існуючої заборгованості, у черговості, вказаної у п. 2.3 договору. При цьому, в першу чергу погашається заборгованість за траншем, строк погашення якого є найближчим. Якщо строки погашення наданих кількох траншів збігаються, то кошти спрямовуються на погашення того з цих траншів, що був виданий раніше. Підтвердженням повернення сум по кредиту є виписка за вказаним рахунком. При неповерненні кредиту в термін, обумовлений в п.1.1 даного договору або в термін вказаний у вимозі банка про дострокове повернення кредиту згідно п. 3.3.4 даного договору, або при неповерненні частини кредиту в строки, обумовлені у графіку повернення траншу, заборгованість за кредитом чи відповідна частина заборгованості за кредитом переноситься на рахунок прострочених кредитів (п. 2.1 договору).

У відповідності до п. 2.2 договору нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється, починаючи з дати виникнення фактичної заборгованості за кредитом, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються щоденно, при цьому нарахування процентів за вихідні та святкові дні здійснюються в день, що передує вихідним/святковим дням. В останній робочий день місяця проценти нараховуються за цей день та наступні дні цього місяця. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у періоді та 360 днів у році. Сплата процентів по кредиту здійснюється позичальником на рахунок №6413 в банку, м. Одеса, МФО 328209. Підтвердженням сплати процентів за кредитом є виписка за вказаним рахунком. Проценти, нараховані за період з останнього робочого дня місяця, що передує поточному, до 20 числа поточного місяця підлягають сплаті протягом 2 робочих днів, проте не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Проценти, нараховані за період з 20 числа до останнього робочого дня поточного місяця підлягають сплаті протягом 2 робочих днів, проте не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. При несплаті процентів в останній робочий день місяця, заборгованість по процентах переноситься на рахунок прострочених процентів у перший робочий день наступного місяця.

Пунктом 3.3.4 договору сторони передбачили право банку вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, процентів та плати за кредитне обслуговування за ним, протягом строку, встановленого в вимозі банку, направленої на адресу позичальника, визначену у цьому договорі, а в разі невиконання відповідної вимоги банку, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) та/або звернутися до суду у випадках передбачених цим договором.

Кредитний договір підписано та скріплено печатками сторін.

23.02.2018р. між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «Торговий дім «Мілк-Маркет» підписано додаткову угоду до кредитного договору від 03.04.2017р., у відповідності до якої сторони домовились п.1.5 кредитного договору викласти в наступній редакції: сума заборгованості позичальника за кредитним договором може збільшуватися при акцепті банком наступних заявок, не перевищуючи, при цьому максимальної суми в розмірі 15254244,00грн. та враховуючи графік зміни ліміту.

Матеріали справи містять банківські виписки по особовим рахункам з 03.04.2017р. по 16.07.2018р., а також платіжні доручення у відповідності до яких ТОВ «Мілк - Ворд» проводилось погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту за кредитним договором від 03.04.2017р., а саме: платіжне доручення №1754 від 02.03.2018р. на суму 100000,00грн., №1742 від 19.02.2018р. на суму 190084,00грн., №1733 від 13.02.2018р. на суму 100000,00грн., №1732 від 13.02.2018р. - 15000,00грн., №1698 від 06.02.2018р. на суму 305084,00грн., №1695 від 06.02.2018р. на суму 312661,12грн., №1691 від 18.01.2018р. на суму 88673,82грн., №1690 від 15.01.2018р. на суму 30000,00грн., №1689 від 10.01.2018р. на суму 157000,00грн.

Крім того, матеріали справи містять розрахунок заборгованості ТОВ «Торговий дім «Мілк Маркет» за кредитним договором від 03.04.2017р. станом на 16.07.2018р., який становить 14644076,00грн. залишок заборгованості за кредитом, 610168,00грн. залишок заборгованості за простроченим кредитом, 173093,30 залишок заборгованості за процентами, 1243338,50грн. залишок заборгованості за простроченими процентами, 76271,22грн. залишок заборгованості по простроченим комісійним доходам та 99648,90грн. пеня. Разом заборгованість становить 16846595,92грн.

05.04.2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд» (далі - заставодавець, позичальник - 1), що діє в забезпечення власних зобов'язань та як майновий поручитель товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» «Мілк-Маркет" (далі - позичальник - 2) та публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» (далі - заставодержатель) уклали договір застави (далі - договір), згідно п. 1.1 предметом якого є надання заставодавцем в заставу обладнання, опис якого зазначений у п. 1.4. даного договору, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має пріоритет згідно з черговістю їх державної реєстрації в разі невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених заставою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в заставу за цим договором переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

За цим договором заставою забезпечується виконання солідарних зобов'язань Позичальника, що випливають з Генеральної угоди про кредитування №АGS2017-01190 від 03 квітня 2017 року, укладеної між Заставодержателем та Позичальниками, Кредитних договорів, укладених в рамках цієї генеральної угоди про кредитування за № АL2017-01194 від 03 квітня 2017 року, укладеним між заставодержателем та Позичальником-1 та за № АL2017-01193 від 03 квітня 2017 року, укладеним між заставодержателем та Позичальником-2 та всіх додаткових угод до них, в тому числі додаткових угод, що будуть укладені в майбутньому щодо будь-яких змін умов вказаних договорів (далі - Кредитний договір), згідно з якою розмір кредитної заборгованості Позичальника/ів за всіма відкритими в рамках даної генеральної угоди про кредитування кредитними лініями згідно Кредитних договорів не повинен перевищувати встановлений максимальний ліміт у розмірі 20 000 000,00 (двадцять мільйонів) гривень, терміном повернення не пізніше "31" березня 2022 року, на цілі, вказані в Кредитному договорі, а позичальник зобов'язуються в розмірі, на умовах та в строки, визначені в Кредитному договорі, повернути заставодержателю кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами Кредитного договору (п.1.2 договору).

У відповідності до п.1.3. договору заставою за цим договором також забезпечуються вимоги заставодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави; витрат на утримання і збереження предмету застави, якщо предмет застави буде прийнятий на утримання заставодержателем; витрат на страхування предмету застави, якщо витрати на страхування предмету застави зроблені заставодержателем; збитків, завданих порушенням заставодавцем умов цього договору; збитків, завданих порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Згідно п. 4.1 договору в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором заставодавець надав в заставу наступне обладнання (далі - предмет застави), яке вказане в опису майна, який є невід'ємною частиною даного договору (Додаток №1 та Додаток №2).

У відповідності до п. 1.5 договору на строк дії цього договору предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця за адресою: Хмельницька обл., Городоцький район, м. Городок, провулок Молочноконсервний, будинок 1.

За домовленістю сторін вартість предмету застави становить 18959684,95грн. без ПДВ, з яких предмет застави, згідно додатку №1 - 16998100,45грн., предмет застави, згідно додатку №2 - 1961584,50грн. без ПДВ (п. 1.7 договору).

Пунктом 1.8.3. договору передбачено, що заставодавець засвідчує, що на момент укладення цього договору, на підставах передбачених чинним законодавством, на предмет застави може бути звернене стягнення.

Відповідно до п. 1.13 договору у разі часткового виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Забезпечене заставою зобов'язання, вважається виконаним, якщо кредит повернутий (погашений), сплачено відсотки за користування кредитом, штрафи та пені, передбачені умовами кредитного договору, а також відшкодовано інші витрати, пов'язані з його виконанням (п. 1.14 договору).

Згідно п. 1.15 договору заставодавець ознайомлений з умовами кредитного договору, у забезпечення виконання якого він укладає цей договір, розуміє їх та не заперечує проти них. Сторони досягли згоди відносно розміру зобов'язань, що забезпечуються заставою відповідно до цього договору, при цьому заставодавець розуміє, що є можливість зміни розміру зобов'язань у випадках, передбачених умовами кредитного договору за розсудом сторін кредитного договору та підтверджує, що заставою за цим договором забезпечуються і зобов'язання, які можуть бути змінені відповідно до умов кредитного договору у майбутньому.

Заставодержатель, з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані позичальником (п. 2.1.8.1 договору); вимагати дострокового виконання позичальником/заставодавцем зобов'язань за кредитним договором: сплати процентів, комісій, винагород, штрафних санкцій (штрафів, пені), інших заборгованостей, а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання зобов'язань за кредитним договором, зокрема порушення позичальником якого - небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору (п. 2.1.8.2 договору).

Згідно п. 3.1 договору заставодавець солідарно з позичальником несуть відповідальність перед заставодержателем. Заставодавець несе відповідальність перед заставодержателем в межах вартості предмету застави. У випадку звернення стягнення на предмет застави заставодавець зобов'язується повідомити про це позичальника.

Звернення стягнення на предмет застави відбувається у випадках, передбачених цим договором, і здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору звернення стягнення і реалізація предмету застави здійснюється в позасудовому порядку, або на підставі рішення суду.

У відповідності до п.3.5 договору право власності на предмет застави переходить до заставодержателя на підставі цього договору (у разі відсутності з боку заставодавця письмових заперечень) через 30 днів після письмового повідомлення (перебіг 30-денного строку обраховується в порядку, передбаченому п. 2.3.20 цього договору) заставодавця/позичальника про намір заставодержателя звернути стягнення на предмет застави та реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Термін дії цього договору - до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, а також виконання зобов'язань заставодавцем за цим договором та всіма додатковими угодами до них (п. 4.1 договору).

Договір підписано, скріплено відтиском печатки сторін, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. та зареєстровано в реєстрі за №200.

Додатками №1 та №2 до договору застави від 04.04.2017р. оформлено опис майна, що передається в заставу.

16.03.2018р. публічне акціонерне товариство Акціонерний банк „Південний" звернувся до ТОВ «Торговий дім «Мілк-Маркет» та ТОВ «Мілк Ворд» з вимогою вих. №14-15097БТ, згідно якої вимагалось в тридцяти денний строк погасити заборгованість, яка станом на 16.03.2018р. складає 15559234,63грн., з яких 15254244,00грн. заборгованість, власне за кредитом, 304490,63грн. заборгованості за процентами. Крім того, Банк повідомив, що у разі, якщо у вказаний строк заборгованість погашена не буде банк, буде змушений ініціювати звернення стягнення на предмет застави, шляхом продажу обладнання будь-якій особі, в порядку визначеному ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 3.4. договору застави.

Крім того, матеріали справи містять вимогу Банку № №14-15098БТ від 16.03.2018р. про дострокове погашення заборгованості, та згідно якої повідомлено про намір банку ініціювати звернення стягнення заборгованості в судовому порядку.

Вказані вимоги отримані 23.03.2018р., про що свідчать підписи директорів товариств.

20.07.2018р. публічне акціонерне товариство Акціонерний банк „Південний" звернулось до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової О.І. із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі застави від 05.04.2017р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. за №200, про звернення стягнення на предмет застави - обладнання, яке вказане в додатку №1 до договору застави, яке належить ТОВ «Мілк Ворд» на праві власності на підставі свідоцтва на право власності, на підставі договору поставки обладнання №10/6-П від 10.06.2016р. та видаткової накладної №76 від 26.12.2016р. для погашення заборгованості перед ПАТ АБ «Південний» за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року за період з 03.04.2017р. по 16.07.2018р. у сумі 16846595,92грн.

Додатками до вищевказаної заяви оформлено: договір застави, посвідчений 05.04.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. зареєстрований в реєстрі за №200 з додатками; кредитний договір №АL2017-01193 від 03.04.2017 року з додатками від 19.09.2017р. та від 04.07.2017р.; вимога про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та заставодавцю з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за вих. №14-15097БТ від 16.03.2018р.; розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2018р.; виписки за рахунком №6413; довіреність.

30.07.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. вчинено виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнення на обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд» на праві власності на підставі свідоцтва на право власності, виданого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Якимишиним С.С. 31.01.2013р. за реєстровим №61. Обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд» на підставі договору поставки обладнання №10/6-П від 10.06.2016р. та видаткової накладної №76 від 26.12.2016р. Зазначене обладнання, яке вказане в додатку №1 та додатку №2 до договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В. В. 05 квітня 2017 року за реєстровим №200, передано у забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» «Мілк-Маркет" за Кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року, укладеним з публічним акціонерним товариством Акціонерним банком „Південний". За рахунок коштів, отриманих від реалізації обладнання пропонується задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Південний" за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року, станом за період з 03.04.2017р. по 16.07.2018р. у сумі 16846595,92 грн., що складається з 14644076,00 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 610168,20 грн. - залишок заборгованості за простроченим кредитом, 173093,30 грн. - залишок заборгованості за відсотками, 1243338,30грн. - залишок заборгованості за простроченими відсотками, 76271,22 грн. - заборгованість по комісійним доходам, 99648,90 грн. заборгованість за пеню та витрати за здійснення виконавчого напису - 1500,00 гривень; всього до стягнення - 16846595,92 та витрати за здійснення виконавчого напису - 1500,00 гривень.

Виконавчий напис набирає чинності 30.07.2018р.

Крім того, 31.05.2018р. Банк звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ «Торговий дім» «Мілк-Маркет", ТОВ «Мілк Ворд» та ОСОБА_7 про стягнення з ТОВ «Торговий дім» «Мілк-Маркет" на підставі кредитного договору №АL2017-01193, з ОСОБА_7 та ТОВ «Мілк Ворд» на підставі договору поруки від 03.04.2017р. заборгованості за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017р. в сумі 500000,00грн. та за кредитним договором №АL2017-01194 від 03.04.2017р. в сумі 500000,00грн., на користь банку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.06.2018р. вирішено передати вищевказану позовну заяву за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2018р. вирішено прийняти позовну заяву ПАТ АБ «Південний» до ТОВ «Торговий дім» «Мілк-Маркет", ТОВ «Мілк Ворд» та ОСОБА_7 до розгляду та відкрити провадження у справі №916/1075/18.

09.08.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С., на підставі виконавчого напису №845 від 30.07.2018р., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №56968852). Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд», стягувач - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний».

В межах виконавчого провадження №56968852 приватним виконавцем винесено постанови від 16.08.2018р. - про опис та арешт майна (коштів) боржника, від 27.08.2018р. - про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Крім того, матеріали справи містять висновок про вартість майна, згідно якого майно, що належить ТОВ «Мілк Ворд» - рухомі речі та обладнання, згідно постанови про опис майна від 16.08.2018р. у ВП №56968852, становить 7871626,29грн., а також нформацію, розміщену 10.09.2018р. на сайті державного підприємства „СЕТАМ", згідно якої оголошено про проведення аукціону з продажу рухомих речей та обладнання в кількості 210 позицій, що знаходяться по вул. Молочноконсервній, 1, що в м. Городок, Хмельницької області (обладнання, що передано в заставу за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року та на яке звернуто стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №845 від 30.07.2018р.). Проведення аукціону з продажу вищевказаного майна (номер лоту 302726 ) заплановано на 10.10.2018р.

Аналізуючи надані по справі докази, та доводи сторін у справі, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги приймає таке.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що 05.04.2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд», що діє в забезпечення власних зобов'язань та як майновий поручитель товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мілк-Маркет" та публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» укладено договір застави, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Торговий дім «Мілк-Маркет" за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017р., ТОВ «Мілк Ворд» надав в заставу обладнання, яке вказане в опису майна, який є невід'ємною частиною даного договору (Додаток №1 та Додаток №2).

Згідно частини 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Пунктом 1 ч.1 ст.21 вказаного Закону, до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 Закону обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжував має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язання у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5)відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із ч.1 ст. 589 ЦК України у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

У частині 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Статтею 26 вказаного Закону визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. вчинено виконавчий напис №845, згідно якого запропоновано звернути стягнення на обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Мілк Ворд» на праві власності, яке є предметом застави згідно договору застави від 05.04.2017р. та вказане в додатках №1 та №2 до вказаного договору.

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню вказаний виконавчий напис, при цьому підставою для такого визнання зазначає серед іншого, недотримання Банком процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У статті 27 вказаного Закону передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто, згідно із вимогами ст. 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач у повідомленні повинен чітко зазначити позасудовий спосіб, який має намір застосувати.

Водночас, відповідач у вимозі №14-15097БТ від 16.03.2018р. повідомив, що у разі не погашення заборгованості банк буде змушений ініціювати звернення стягнення на предмет застави, шляхом продажу обладнання будь-якій особі, в порядку, визначеному ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та п. 3.4 договору застави.

В порушення вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, при цьому, повідомлення про обрання такого способу звернення стягнення боржнику, відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", не надсилалося. До того ж, приписами ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, звернення стягнення на заставлене рухоме майно шляхом вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису здійснено з порушенням вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (спеціального закону з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна).

Згідно зі статтею 28 Закону якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Тобто, Закон пов'язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов'язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Відтак, ухилення від надіслання боржнику належного повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Порядок ведення Реєстру та внесення відомостей до нього врегульовано статтею 42 Закону, згідно із якою держателем Реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. До Реєстру вносяться, зокрема, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною четвертою статті 43 Закону визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок ведення Реєстру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830., пунктом 4 якого визначено, що державна реєстрація відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису. У пункті 5 Порядку № 830 передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, а також адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору. А у пункті 6 цього Порядку вказано, що заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) у паперовій формі підписує обтяжувач, справжність підпису якого нотаріально засвідчується (крім випадків подання заяви щодо публічних обтяжень та випадків подання заяви нотаріусу, яким безпосередньо вчинено дію, спрямовану на виникнення, зміну, припинення обтяження, а також на звернення стягнення на предмет обтяження).

Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувана, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5).

Разом з тим, відсутність у Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону - Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його скасовано виданим пізніше загальним актом.

Тобто, в цьому випадку нотаріусу необхідно дотримуватися вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Встановлення нотаріусом на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, перешкоджає вчиненню нотаріусом виконавчого напису.

При цьому, неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача згаданої інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії як виконаної без усіх необхідних даних. Аналогічна позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного суду від 16.05.2018р. у справі №320/8269/15-ц.

Судом встановлено, що в порушення вищенаведених вимог чинного законодавства ПАТ АБ „Південний", звернувшись 16.03.2018р. до ТОВ «Мілк Ворд» із вимогою №14-15097БТ, не було внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про звернення стягнення на предмет застави, з моменту проведення державної реєстрації яких повинен обраховуватись 30-ти денний строк для виконання ТОВ „Мілк Ворд" надісланої відповідачем вимоги. Таким чином, ухилення ПАТ АБ „Південний" від реєстрації в реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження свідчить про недотримання 30-денного строку для звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що, в свою чергу, унеможливлює вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Крім того, підставою для задоволення позовних вимог позивач вказав і відсутність безспірності вимог банку, як необхідної вимоги при вчиненні виконавчого напису.

Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктами 3.1, 3.5 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок) встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. N 1172.

Згідно з п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172, у разі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

У разі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірним боргом є борг боржника, з яким останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певного боргу не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж підтверджують наявність у боржника перед кредитором боргу саме в такому розмірі (аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду України від 18.12.2018р. у справі № 910/35/18).

Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису вже досліджено Верховним Судом.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц наголосила, що сам лише факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення зазначеної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність боргу, а також встановлюють його розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

В статті 1 цього Закону встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо (при цьому враховано правові позиції, викладені у постановах Вищого господарського суду України від 28.09.2011р. у справі №10/52пд та від 05.12.2011р. у справі №02/5026/889/2011 та від 02.05.2018р. у справі №910/3031/17).

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Як вбачається із матеріалів справи (нотаріальна справа №845 від 30.07.2018р.) відповідач, звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису додав до останньої банківські виписки по особовим рахункам з 03.04.2017р. по 16.07.2018р.

Сторонами у пунктах 2.1 та 2.2 кредитного договору №AL2017-01193 від 03.04.2017р. передбачено повернення кредиту та процентів позичальником на рахунок №6413 в банку, м. Одеса, МФО 328209. Вказано, що підтвердженням повернення сум по кредиту та процентах є виписка за вказаним рахунком.

Водночас, як вбачається із вищевказаних виписок, нотаріусу для підтвердження безспірності заборгованості за вищевказаним кредитним договором відповідачем подано виписки по особовим рахункам, відмінним від вказаного у кредитному договорі, що свідчить про неможливість встановлення нотаріусом дійсної суми заборгованості та виключає безспірність вказаної суми.

Крім того, в матеріалах справи наявні платіжні доручення, у відповідності до яких ТОВ «Мілк - Ворд» як поручитель ТОВ "Торговий дім "Мілк Маркет" за кредитним договором № AL2017-01193 від 03.04.2017р., в період із січня по березень 2018р. проводив погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту за кредитним договором № AL2017-01193 від 03.04.2017р. на загальну суму 1298502,94грн.

Вищевказані оплати, які здійснювались поручителем - ТОВ «Мілк - Ворд» не відображені відповідачем у виписках по особових рахунках, що також свідчить про відсутність безспірності заборгованості в сумі 16846595,92грн.

Відповідачем не надано, а матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо) на підтвердження факту наявності заборгованості за кредитним договором № AL2017-01193 від 03.04.2017р. у розмірі на який вчинено спірний виконавчий напис нотаріуса.

Крім того, судом приймається до уваги, що Верховний суд України у своїй правовій позиції зазначив, що спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (Постанова ВСУ №6-887цс17 від 05.07.2017р.).

Судом встановлено, що 31.05.2018р. Банк звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ "Торговий дім "Мілк-Маркет", ТОВ «Мілк Ворд» та ОСОБА_7 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017р. в сумі 500000,00грн. з ТОВ «Мілк Ворд» на підставі кредитного договору №АL2017-01193, з ОСОБА_7 на підставі договору поруки від 03.04.2017р. та з ТОВ «Торговий дім» «Мілк-Маркет" на підставі договору поруки від 03.04.2017р. на користь ПАТ АБ "Південний".

У зв'язку із передачею вищевказаної позовної заяви за виключною підсудністю, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2018р. вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №916/1075/18.

Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису №845 від 30.07.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. в суді існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017р., що також спростовує безспірність заборгованості (при цьому, судом враховано позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові від 20.09.2018р. у справі №640/3673/17).

З вищезазначеного вбачається, що відповідачем нотаріусу не було надано усіх документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а судом в процесі розгляду даної справи не здобуто доказів такої безспірності, що є підставою для задоволення позову.

Водночас, доводи позивача щодо безпідставного включення до суми боргу за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017р. заборгованості по простроченим комісійним доходам судом оцінюються критично, з огляду на п. 2.4 кредитного договору, яким передбачено плату за кредитне обслуговування.

Господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених учасниками судового спору під час розгляду даної справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку не спростував обставини, які повідомлені позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 130, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛК - ВОРД" м. Рівне до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" м. Одеса за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МІЛК-МАРКЕТ" м. Рівне за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової О.І. м. Одеса, приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. м. Київ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової О.І. № 845 від 30 липня 2018 року про звернення стягнення на обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю „МІЛК ВОРД" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 31, офіс 107/2, , рахунок №6415 в Акціонерному Банку „Південний", МФО 328209, м. Одеса) на праві власності на підставі свідоцтва на право власності виданого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Якимишиним С.Є. 31 січня 2013 року за реєстровим №61. Обладнання, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю "МІЛК ВОРД" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 31, офіс 107/2, , рахунок №6415 в Акціонерному Банку „Південний", МФО 328209, м. Одеса) на підставі договору поставки обладнання №10/6-П від 10.06.2016 року та видаткової накладеної №76 від 26 грудня 2016 року. Зазначене обладнання, яке вказане в додатку №1 та додатку №2 до договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. 05 квітня 2017 року за реєстровим №200 передано у забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛК ВОРД" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 31, офіс 107/2, , рахунок №6415 в Акціонерному Банку „Південний", МФО 328209, м. Одеса) за Кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року, укладеним з публічним акціонерним товариством Акціонерним банком „Південний" (місцезнаходження: вул. Краснова, 6/1, м. Одеса, 65059, , рахунок №500 в Акціонерному банку „Південний", МФО 328209, м. Одеса). За рахунок коштів, отриманих від реалізації обладнання пропонується задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Південний" за кредитним договором №АL2017-01193 від 03.04.2017 року, станом на період з 03.04.2017 по 16.07.2017 у сумі 16846595,92 грн. (шістнадцять мільйонів вісімсот сорок шість тисяч п'ятсот дев`яносто п'ять) грн. 92 коп. що складається з 14644076,00 грн. залишок заборгованості за кредитом, 610168,20 грн. залишок заборгованості за простроченим кредитом, 173093,30 грн. залишок заборгованості за відсотками, 76271,22 грн. заборгованість по комісійним доходам, 99648,90 грн. заборгованість за пеню та витрати за здійснення виконавчого напису - 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" (65059, м. Одеса, вул. Краснова,6/1, код 20953647) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛК - ВОРД" (33028, м. Рівне, вул. Г. Мазепи, 31, оф.1, код 38346157) 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 08.01.2018р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 7 прим.:

1 - до матеріалів

2 - позивачу (33028, м. Рівне, вул. Г. Мазепи, 31, офіс 1) (реком. з повід.)

3 - відповідачу (65059, м. Одеса, вул. Краснова,6/1)(реком. з повід.)

4 - ТОВ „Торговий дім „МІЛК-МАРКЕТ" (33028, м. Рівне, вул.. Г. Мазепи,31, офіс 2) (реком. з повід.)

5 - приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Бураковій Олександрі Ігорівні (АДРЕСА_1) (реком. з повід.)

6,7 - Приватному виконавцю Виконавчого округу міста Києва Вараві Роману Сергійовичу (АДРЕСА_2 та 04119, АДРЕСА_3)(реком. з повід.)