ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2894/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглядаючи справу №916/2894/18

за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: фізичної особи - підприємця Рогава Тарієлі Олександровича (АДРЕСА_2)

про стягнення 108 410,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської від 26.12.2018р. прийнято позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця Рогава Тарієлі Олександровича про стягнення 108 410,44 грн. до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з позовом, позивач подав до Господарського суду Одеської області заяву про забезпечення позов (вх.№2-6480/18).

Відповідно до поданої позивачем заяви про забезпечення позову, заявник просить суд забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП Рогава Т.О. про стягнення суми боргу шляхом накладенням арешту на грошові кошти Фізичної особи- підприємця Рогава Тарієлі Олександровича, що знаходяться на його банківських рахунках в межах суми позовних вимог - 108 410, 44 грн.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що згідно наданих до позовної заяви документів, відповідач визнає наявність заборгованості, однак на протязі тривалого часу з березня 2018р., уникає своїх обов'язків щодо повернення грошових коштів позивачу.

Також заявник вказує, що згідно інформаційної довідки №149350239 від 13.12.2018р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо відповідача, наявні обтяження, які свідчать про нечесну підприємницьку діяльність відповідача.

Відповідач здійснював експортні операції та отримував прибуток, який не направляв на погашення заборгованості із позивачем. та загальна сума таких операцій склала 13 644, 52 євро.

Незважаючи на визнання свого боргу перед позивачем, відповідач усілякими способами уникає виконання своїх зобов'язань, продовжувати здійснювати власну господарську діяльність.

У разі не застосування засобів забезпечення позову може скластися така ситуація, при якій подальше виконання рішення суду не можливо буде виконати, оскільки Відповідач може призупинити усі розрахунки за своїми зовнішньо-економічними контрактами, вивести грошові кошти зі своїх бданківськіх рахунків і подальшу господарську діяльність вести через інших суб'єктів господарювання. Наявність вищезазначених чинних постанов про арешт майна Відповідача та досі відкритих виконавчих проваджень, відносно Відповідача, прямо свідчать про таке, а також, що такі дії Відповідача є його усталеною практикою.

За таких обставин, є реальна загроза, шо у випадку невжиття заходів зі забезпечення поданого Позивачем позову, будь-які грошові кошти будуть виведені з банківських рахунків Відповідача, що у подальшому може призвести до неможливості належної реалізації рішення суду зі стягнення грошових коштів з Відповідача.

Тобто, подальше стягнення грошових коштів з Відповідача за наслідками розгляду справи у порядку спрощеного провадження стане під загрозою реального виконання.

Оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів з Відповідача, то арешт грошових коштів Відповідача, що розміщені на його банківських рахунках є необхідним та обгрунтованим засобом забезпечення позову.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, суд звертає увагу заявника, що факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань за спірним договором не може бути підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов'язань відповідачем є предметом спору, що потребує доведення, тому твердження позивача, не є безспірними.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких він звернувся до суду, у зв'язку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№2-6480/18) про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№2-6480/18) про забезпечення позову - відмовити.

2. Примірник ухвали надіслати:

- ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

- фізичній особі - підприємцю Рогава Тарієлі Олександровича (АДРЕСА_2)

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О.В. Цісельський