ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Черкаси справа № 925/861/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився;

від відповідача: представник не зявився,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Уманського комунального підприємства Уманьтеплокомуненерго, м. Умань

до Товариства з обмеженою відповідальністю Граніт, м. Умань

про стягнення 109660 грн. 62 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Уманське комунальне підприємство Уманьтеплокомуненерго звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Граніт про стягнення заборгованості за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення №216 від 01.12.2009 в сумі 83533 грн. 21 коп. основного боргу, 12599 грн. 10 коп. пені, 12465 грн. 09 коп. інфляційних, три проценти річних в сумі 1063 грн. 22 коп.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18 вересня 2018 року.

Відповідач у підготовче засідання не зявився, відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованим листом з повідомленням ухвали від 22.08.2018, 18.09.2018, 09.10.2018 про призначення та відкладення підготовчого засідання відповідно. Ухвала повернута із вказаною причиною повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Позивач 05.10.2018, 29.10.2018, 04.12.2018 направив до суду клопотання, в яких просить суд розглядати дану справу без участі його представника, оскільки він не може зявитись в судове засідання у звязку з скрутним фінансовим станом підприємства та розглядати дану справу за наявними у справі документами, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Ухвалою від 09 жовтня 2018 року строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів.

Ухвалою від 01 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Для забезпечення прав відповідача бути поінформованим про час і місце розгляду справи, суд розгляд справи відкладав та розмістив оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відмови позивачем від позову не подано, клопотання про відкладення розгляду справи від сторін суд не отримав, докази врегулювання спору відсутні, а тому суд вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності представника відповідача за наявними документами у справі.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 20.12.2018 проголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступні обставини справи.

01 грудня 2009 року між Уманським комунальним підприємством Уманьтеплокомуненерго (Теплопостачальник за договором, Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю Граніт (Споживач за договором, Відповідач по справі) в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, було укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення №216 (далі Договір).

Пунктом 9.1 Договору визначено строк дії Договору з 01 грудня 2009 року по 31 грудня 2010 року, пунктом 9.2 передбачено, що договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення не надійде заяви однієї із сторін про його розірвання.

Відповідно до п.1.1 Договору Теплопостачальник зобовязався відпускати Споживачу теплову енергію на опалення приміщення по вул. Л.Іскри,1/24, площа опалювальна приведена 149,8 кв м, а Споживач відповідно до п.п. 2.2.1 зобовязався проводити оплату в повному обсязі в установлені Договором строки.

Відповідно до п. 5.2 Договору порядок розрахунків встановлюється шляхом попереднього вручення рахунку. Розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки теплової енергії.

За спожиту теплову енергію Споживачу щомісяця направлялися рахунки для оплати, які ним частково приймалися, але оплата в повному обсязі не проводилася.

Теплопостачальник звертався до Споживача з досудовою претензією від 08.02.2018 №151 з проханням сплатити наявний борг та пропозицією реструктуризації боргу. Оплату за спожиту теплову енергію Споживач не здійснив в повному обсязі, тому для захисту своїх прав позивач звернувся до суду.

На момент звернення з позовом до суду, заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію з листопада 2015 року по липень 2018 року становить 83533,21 грн., про що позивач виставив наступні рахунки- фактури:

№300625 від 31.10.2015

№300625 від 30.11.2015

№300625 від 31.12.2015

№300625 від 31.01.2016

№300625 від 29.02.2016

№300625 від 31.03.2016

№300625 від 30.04.2016

№300625 від 31.10.2016

№300625 від 30.11.2016

№300625 від 31.12.2016

№300625 від 31.01.2017

№300625 від 28.02.2017

№300625 від 31.03.2017

№300625 від 31.10.2017

№300625 від 30.11.2017

№300625 від 31.12.2017

№625/0118/1 від 31.01.2018

№625/0218/1 від 28.02.2018

№625/0318/1 від 31.03.2018

№625/0418/1 від 30.04.2018.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК) договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 202 ГК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правовою природою Договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, укладений між сторонами, є договором купівлі-продажу енергоносіїв через приєднані мережі і відповідає вимогам статті 655 ЦК України.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Крім того, ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що в разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію у строки, зазначені у п. 5.2 даного Договору, Споживач сплачує на користь Теплопостачальника, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 12599 грн. 10 коп. за період з 11.02.2018 по 11.07.2018. Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає що він зроблений невірно. Розрахунок пені судом здійснений із застосуванням калькулятора штрафних санкцій інформаційно-правової системи «ЛІГА:ЗАКОН». Судом перераховано за період, вказаний позивачем, пеню та до стягнення підлягає 10599 грн. 10 коп.

Крім того, за період з 11.11.2015 по 11.07.2018 позивач нарахував інфляційні в сумі 12465 грн. 09 коп. та 3% річних від простроченої суми 1063 грн. 22 коп.

Розрахунок інфляційних втрат та сум трьох відсотків річних суд вважає обґрунтованими та вчиненими вірно, а відповідно такими, що підлягають стягненню з відповідача в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позовної заяви позивачем був сплачений мінімальний розмір судового збору, а спір виник з вини відповідача, сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у повному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Граніт (вул. Успенська, 1/24, м. Умань, ) на користь Уманського комунального підприємства Уманьтеплокомуненерго (вул. Тищика, 12а, м. Умань, код ) 83533 грн. 21 коп. заборгованості, 10599 грн. 10 коп. пені, 12465 грн. 09 коп. втрат від інфляції, 1063 грн. 22 коп. 3% відсотки річних, 1762 грн. витрат на оплату судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 26 грудня 2018 року.

Суддя Чевгуз О.В.