номер провадження справи 32/124/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Справа № 908/2211/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали

За позовом: Приватного підприємства "Путник" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 12)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Рахімі Вахіда Рахман, (69071, АДРЕСА_1)

про стягнення 104 846грн. 12коп.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача : не з'явився.

ВСТАНОВЛЕНО:

26.10.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Путник" до Фізичної особи - підприємця Рахімі Вахіда Рахман про стягнення 104 846грн. 12коп. основного боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2211/18 та визначено до розгляду судді КолодійН.А.

Ухвалою суду від 30.10.2018 судом відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Підготовче засідання призначено на 22.11.2018. Враховуючи неявку представників сторін підготовче засідання відкладалось до 05.12.2018.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 2 ГПК України основним завданням (принципом) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з ч 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Ухвалою від 05.12.2018 судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 17.12.2018.

Представники сторін в судове засідання 17.12.2018 не з'явились. Про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомили.

Судове засідання 17.12.2018 проводилось без застосування засобів фіксації судового процесу в зв'язку з відсутністю представників сторін.

13 грудня 2018 до канцелярії господарського суду Запорізької області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Клопотання судом прийнято до розгляду та задоволено.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 176 ГПК України. Ухвали суду направлені на адресу відповідача, на день розгляду спору по суті, до господарського суду Запорізької області поштовим відділенням не повертались.

В судовому засіданні 17.12.2018 суд визнав наявні документи достатніми для об'єктивного та всебічного розгляду спору.

Вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

На вирішення господарського суду Запорізької області передано спір про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 104846 грн. 12 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивача зазначив, що 20.06.2018 р. між ПП «Путник» (позивач) і ФОП Рахімі В. Р. (відповідач) було узгоджено умови договору постачання № 6, згідно якого позивач зобов'язався виготовити і передати у власність відповідача поліетиленові пакети (продукція) в асортименті, та за ціною, що вказані у специфікаціях, а відповідач зобов'язався прийняти продукцію і оплатити її.

20.06.2018 позивач на виконання умов договору поставив, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму 189 846,12 грн. (сто вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 12 коп.) в тому числі ПДВ.

Судом встановлено, що надана до матеріалів копія договору постачання № 6 від 20.06.2018 з боку відповідача не підписана. Позивач зазначив в позовній заяві, що оригінал договору постачання № 6 від 20.06.2018 був направлений на адресу відповідача та не повернутий з його боку.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивачем надані документальні докази, що свідчать про те, що між сторонами склалися правовідносини щодо досягнення умов договору поставки та його виконання, а саме;

- товаро - транспортною накладною № 335 від 20.06.2018 на загальну суму 189846грн. 12 коп.;

- видатковою накладено № РН- 0000335 від 20.06.20182018 на загальну суму 189846грн. 12 коп.;

- рахунком - фактурою № СФ-0000327 від 20.06.2018 2018 на загальну суму 189846грн. 12 коп.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Товаро - транспортна накладна № 335 від 20.06.2018 містить відомості про вантаж, а саме: його кількість, найменування та ціну. Вказана товаро - транспортна накладна накладна підписана отримувачем товару та скріплена печаткою приватного підприємця - фізичної особи Рахімі В.Р.

А також, надано документальне підтвердження прийняття з боку відповідача даної поставки товару та часткове її виконання, а саме платіжне доручення про оплату суми заборгованості за рахунком - фактурою № СФ-0000327 від 20.06.2018 в розмірі 85 000грн. 00коп. (призначення платежу : оплата товару, згідно рахунком - фактурою № СФ-0000327 від 20.06.2018).

Залишок заборгованості за рахунком - фактурою № СФ-0000327 від 20.06.2018 становить 104 846грн. 12коп.

03.10.2018 позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога № 03/10 про сплату залишку заборгованості за поставлений товар в розмірі 104 846грн. 12коп. (докази надіслання даної вимоги долучені до матеріалів справи).

Вимога № 03/10 від 03.10.2018 відповідачем залишена без задоволення.

Неналежне виконання відповідачем зобов'язань, наявність заборгованості стали підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

На момент розгляду спору по суті, сума заборгованості складає 104 846грн. 12коп.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 104 846грн. 12коп. обґрунтовані, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо їх виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати отриманого товару, не виконав, факт порушення відповідачем умов договору, доведений позивачем.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства "Путник" до Фізичної особи - підприємця Рахімі Вахіда Рахман про стягнення суми 104846 грн. 12 коп. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Рахімі Вахіда Рахман, (69071, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства "Путник" (01042, м.Київ, вул. Чигоріна, 12, ) суму основного боргу у розмірі 104846 (сто чотири тисячі вісімсот сорок шість) грн.12 коп., суму судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 копійок.

Видати наказ.

Повний текст рішення оформлено і підписано "27" грудня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій