ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа№ 910/1113/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №1155/5 від 30.10.2018 (вх. №09.1-04.1/1804/18 від 08.11.2018) Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення та дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.02.2017

у справі №910/1113/17 (суддя - Князьков В.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про видачу наказу про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.12.2016 у справі №76/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ»

про стягнення 70 000,00 грн.

за участю представників учасників справи:

від позивача - Шох С.М. довіреність № 09/05-373 від 31.10.18

від відповідача - не з'явились

від ДВС - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про видачу наказу про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.12.2016 у справі №76/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» про стягнення 70 000,00 грн.

08.02.2017 Господарським судом міста Києва видано накази на виконання ухвали від 08.02.2017 у справі №910/1113/17, а саме про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» суми інфляційних втрат у розмірі 70 000,00 грн.; про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» витрат по сплаті третейського збору в сумі 1 100,00 грн.; про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 800,00 грн.

21.09.2018 на адресу Господарського суду міста Києва надійшли скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення та дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Годун Галини Миколаївни при виконанні наказів Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/1113/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у задоволенні скарг Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» від 19.09.2018 відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач - Публічне акціонерне товариство «Енергобанк», 30.10.2018 подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №1155/5 від 30.10.2018, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/1113/17 та прийняти нове рішення про задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення та дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судом першої інстанції не враховані висновки Верховного Суду України.

Так, у своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що державний виконавець несвоєчасно виконав обов'язок щодо об'єднання виконавчих проваджень щодо боржника, ним не було вжито всіх дій щодо виявлення майна боржника, а постанови про повернення виконавчих документів є передчасними.

Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції в порушення ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України не врахував висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 поновлено Публічному акціонерному товариству «Енергобанк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/1113/17. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/1113/17. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а учасникам провадження - заяв, клопотань, пояснень.

27.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду від Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшли письмові пояснення по справі, в яких державний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості. Крім того, до пояснень було додано клопотання про розгляд справи без участі представника державної виконавчої служби.

В строк визначений судом відзиву від відповідача не надійшло, заяв та клопотань від учасників процесу до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники відповідача та Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в судове засідання 19.12.2018 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать залучені до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 044 (отримано 06.12.2018), № 040 (отримано 10.12.2018) та виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення № 042 (з відміткою про неможливість вручення). Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від відповідача не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на клопотання Державної виконавчої служби про розгляд справи за відсутності її представника та відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача та Заводського відділу ДВС, повідомлених належним чином про здійснення перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні 19.12.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу просив скасувати та задовольнити вимоги скарг.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про видачу наказу про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.12.2016 у справі №76/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» про стягнення 70 000,00 грн.

08.02.2017 Господарським судом міста Києва видано накази на виконання ухвали від 08.02.2017 у справі №910/1113/17, а саме:

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» суми інфляційних втрат у розмірі 70 000,00 грн.;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» витрат по сплаті третейського збору в сумі 1 100,00 грн.;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 800,00 грн.

10.04.2017 державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Годун Г.М. було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №53698951, №53699009 та №53699098 з виконання наказів Господарського суду міста Києва, виданих 08.02.2017 у справі №910/1113/17, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» 1 100,00 грн., 800,00 грн. та 70 000 грн. відповідно.

Також при відкритті виконавчих проваджень державних виконавцем вирішено стягнути з боржника виконавчий збір в сумах 110,00 грн., 80,00 грн. та 700,00 грн. відповідно, а також витрати виконавчого провадження.

10.04.2017, тобто в день відкриття відповідних виконавчих проваджень, державним виконавцем зроблено запит №26909169 до Державної фіскальної служби України щодо номерів рахунків, відкритих боржником. У відповідь на вказаний запит Державною фіскальною службою надано відповідь № від 11.04.2017, за змістом якої боржником було відкрито два банківські рахунки у гривні, а саме у Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» та у Філії Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в м. Миколаїв.

Постановою державного виконавця від 13.05.2017 виконавчі провадження №53698951, №53699009 та №53699098 об'єднані у зведене виконавче провадження №53931773.

Постановою державного виконавця від 13.05.2017 у зведеному виконавчому провадженні №53931773 накладено арешт на грошові кошти в межах суми стягнення 79 690,00 грн., що знаходяться на усіх рахунках боржника.

22.05.2017 Акціонерним товариством «ОТП БАНК» залишено без виконання платіжну вимогу державного виконавця від 13.05.2017 №53931773/16 на суму 79 690,00 грн. у зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунку боржника.

За наслідками виходу за адресою реєстрації місцезнаходження боржника, державним виконавцем складено акт від 22.08.2018, в якому вказано, що боржника за адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться, підприємницьку діяльність не веде. Фактичне місцезнаходження боржника не відоме.

22.08.2018 державним виконавцем складено акт, в якому зафіксовано, що за базами даних та реєстрами органів, що здійснюють державну реєстрацію власності на майно, за боржником не зареєстровано нерухоме та рухоме майно. Згідно з відповідями з Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України відомості про джерела отримання доходів боржника відсутні.

Зі змісту отриманих державним виконавцем інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.08.2018 №135784608 та №139895776 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є інша фізична особа, а за боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскон Інформ» об'єктів нерухомого майна не зареєстровано.

Транспортних засобів, зареєстрованих за боржником, також виявлено не було.

28.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке належить боржнику, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою від 28.08.2018 у виконавчому провадженні №53699009 державним виконавцем повернуто стягувачу виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/1113/17 про стягнення 800,00 грн.

Постановою від 28.08.2018 у виконавчому провадженні №53699098 державним виконавцем повернуто стягувачу виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/1113/17 про стягнення 70 000,00 грн.

Постановою від 28.08.2018 у виконавчому провадженні №53698951 державним виконавцем повернуто стягувачу виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/1113/17 про стягнення 1 100,00 грн.

При цьому, зі пояснень державного виконавця вбачається, що підставою їх винесення є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а, за твердженням державного виконавця, посилання на «п. 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» є опискою.

Дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що головним державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Годун Г. М. вчинялись виконавчі дії з дотриманням покладених на неї обов'язків відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», однак колегія суддів з вказаними висновками не погоджується з огляду на наступне.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VІІІ) однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Порядок дії державного виконавця у випадку відкриття декількох виконавчих проваджень, відкритих щодо одного боржника, регулюється вимогами ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ та пунктом №14 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.12. (надалі - Інструкція). За приписами вказаних норм матеріального права, державний виконавець об'єднує виконавчі провадження у зведене виконавче провадження шляхом винесення відповідної постанови не пізніше наступного робочого дня з моменту відкриття виконавчого провадження, тобто - 11.04.1207.

При цьому, всі постанови про відкриття виконавчих проваджень на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 по справі № 910/1113/17 датовані 10.04.2017 та винесені одним державним виконавцем - Годун Г.М.

Однак, в порушення вказаних положень закону, виконавчі провадження були об'єднані тільки 13.05.2017, про що була винесена відповідна постанова, тобто з простроченням у понад тридцять днів.

Крім того, 11.04.2017 державним виконавцем отримана інформація про наявність відкритих розрахункових рахунків, належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Аскон ІнФорм», а постанова про арешт коштів, боржника винесена (датована) тільки 13.05.2017, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що в діях державного виконавця вбачається бездіяльність, яка спричинила порушення строків вчинення виконавчих дій, передбачених законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 13 Закону 1404-VIII арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 56 Закону 1404-VIII постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З урахуванням положень матеріального закону, державний виконавець був зобов'язаний вчинити дії у відповідний строк - 12.04.2017.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додатну вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на яких заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Крім цього, виконавець також має право: здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; викликати посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом державного виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладати стягнення у вигляді штрафу на юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження в праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VІІІ виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією (ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження припиняється, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем направлено запити та отримано наступні відповіді:

1. відповідь від 11.04.2017. про наявні розрахункові рахунки, належні боржникові.

2. інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.08.2018.

Враховуючи обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що державним виконавцем дії щодо виконання наказів виданих на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 по справі № 910/1113/17 у період з 13.05.2017 по 22.08.2018 (дату складання акту виходу державного виконавця за адресою місця реєстрації боржника) фактично не здійснювалось.

А наявні у матеріалах справи докази вчинення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч, 8 ст, 48 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404- УІІГ), не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов'язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду.

Враховуючи неналежне та несвоєчасне, з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», виконання дій щодо розшуку майна боржника, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що постанови про повернення виконавчих документів стягувачу від 28.08.2018 в межах виконавчих проваджень ВП №53699009, ВП №53699098 та ВП №53698951 є передчасними та такими, що підлягають скасуванню.

З наведеного вбачається, що скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії та бездіяльність державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.02.2017, в частині визнання незаконним повернення стягувачу наказів, визнання незаконною бездіяльності щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення та щодо скасування постанов про повернення виконавчих документів стягувачу, підлягають задоволенню.

Щодо вимог скаржника про зобов'язання головного державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Годун Галини Миколаївни відновити виконавчі провадження ВП №53699009, ВП №53699098 та ВП №53698951 з виконання наказів № 910/1113/17 від 08.02.2017 Господарського суду міста Києва, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 05.07.2018 у справі № 04/01/5026/1089/2011 зазначив, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 18 та ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», визнав обґрунтованим висновок апеляційного суду щодо того, що суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії державного виконавця або визнати неправомірним необґрунтоване зволікання з вчиненням відповідних дій, однак не може перебирати на себе функцію органу державної виконавчої служби, яка не покладена на суд законом.

Разом з тим, зобов'язання державного виконавця судом першої інстанції вчинити дії, які визначені в п. п. 14, 19 ч. 3 ст. 18 та ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» є по суті перебиранням господарським судом функцій органу державної виконавчої служби і не свідчить про поновлення порушеного права стягувача на задоволення своїх вимог у виконавчому провадженні.

З урахуванням висновків, що містяться в постанові Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження не входить до компетенції господарського суду, а відповідно, вказана вимога не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що висновки суду першої інстанції про дотримання державним виконавцем норм закону не відповідає дійсним обставинам справи, відтак апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/1113/17 підлягає частковому задоволенню. Суд апеляційної інстанції ухвалює рішення про часткове задоволення скарг на рішення та дії державного виконавця з підстав зазначених в мотивувальній частині постанови.

Керуючись ст.ст. 129, 253-255, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/1113/17 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/1113/17 скасувати частково.

3. Скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення та дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 задовольнити частково.

4. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Годун Г.М. щодо повернення стягувану наказів № 910/1113/17 від 08.02.2017.

5. Скасувати Постанови №53699009, №53699098 та №53698951 від 28.08.2018 про повернення виконавчого документа стягувачеві, як незаконні.

6. Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо невжиття всіх заходів примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 року № 910/1113/17.

7. В частині відмови у зобов'язанні головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відновити виконавчі провадження №53699009, №53699098 та №53698951 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018у справі № 910/1113/17 залишити без змін.

8. Копії матеріалів оскарження у справі № 910/1113/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 27.12.2018