ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/977/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,

вул. Грушевського 21, м. Івано-Франківськ, 76004

до відповідача: Громадської організації "Миротворець Карпат"

АДРЕСА_1, 76018

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1076,84 грн, 115,47 грн. - пені, 10,19 грн - 3% річних, 1472,08 грн - неустойки; зобов'язання звільнити нежитлові приміщення та повернути їх позивачу.

Суть спору: Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Громадської організації "Миротворець Карпат" про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2018 по 11.06.2018 в сумі 1076,84 грн, пені в сумі 115,47 грн за період з 21.02.2018 по 20.08.2018, 3% річних за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 в сумі 10,19 грн, 1472,08 грн неустойки за період з 12.06.2018 по 30.09.2018; зобов'язання звільнити нежитлові приміщення та повернути їх позивачу.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позовну заяву Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (вх. № 16932/18) прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням (ухвала про відкриття провадження у справі від 12.11.2018).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

В зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016, а саме, несплатою орендної плати за користування нежитловими приміщеннями за весь термін дії договору, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, в березні 2018 року, звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Громадської організації "Миротворець Карпат" про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 3084,49 грн.

16.05.2018, Господарським судом Івано-Франківської області прийнято рішення у справі № 909/237/18, яким вищевказаний позов задоволено - розірвано договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 укладений між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Громадською організацією "Миротворець Карпат"; стягнуто з Громадської організації "Миротворець Карпат" на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - заборгованість з орендної плати за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 в сумі 2656,79 грн , пеню за період з 21.06.2017 по 20.12.2017 в розмірі 232,97 грн, 3 % річних за період 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 38,07 грн, інфляційні збитки за період з 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 156,66 грн та 3524 грн судового збору.

12.06.2018 р. рішення у справі № 909/237/18 набрало законної сили, проте відповідачем не виконано.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд зобов'язати Громадську організацію "Миротворець Карпат" звільнити нежитлові приміщення загальною площею 23,45 кв.м., розташовані на першому поверсі будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147 та повернути їх Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради; стягнути з відповідача 3084,49 грн, з яких: 1076,84 грн - заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2018 по 11.06.2018, 115,47 грн - пеня за період з 21.02.2018 по 20.08.2018, 10,19 грн - 3% річних за період з 21.02.2018 по 20.08.2018, 1472,08 грн - неустойка за період з 12.06.2018 по 30.09.2018.

При підрахунку заявлених до стягнення сум, суд встановив, що позивачем допущено арифметичну помилку, а саме: 1076,84 грн + 115,47 грн + 10,19 грн + 1472,08 грн = 2674,58 грн, а не 3084,49 грн, як зазначено позивачем в позовній заяві.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 509, 526, 530, 549, 611, 625, 651, 783 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 291 Господарського кодексу України та статтю 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі ухвалою суду від 12.11.2018; інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних у матеріалах справи, станом на 26.12.2018, позивачем суду не надано.

Позиція відповідача.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.11.2018 суд встановив відповідачу строк до 15 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Вищезазначена ухвала повернулася до господарського суду Івано-Франківської області з відміткою пошти: " повернення за терміном зберігання". Ухвала направлена відповідачу згідно приписів ст.120 ГПК України, рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1, 76018.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Факт неотримання копії ухвали, яку суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав відповідачу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, свідчить про суб'єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Станом на 26.12.2018 відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини встановлені судом.

12 жовтня 2016 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (орендодавець) та Громадською організацією "Миротворець Карпат" (орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 (надалі договір (а.с. 11-17), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення площею 23,45 кв.м розташовані на першому поверсі в будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147, який перебуває на балансі комунального підприємства "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" (далі - приміщення) (пункт 1.1 договору).

Згідно п. 3.2 договору місячний розмір орендної плати, яку повинен сплачувати Орендар на дату укладення цього Договору, визначений згідно з додатком становить 142,38 грн., крім того ПДВ - 28,48 грн. Місячний розмір орендної плати, яку повинен сплачувати Орендар за кожний наступний місяць оренди, визначається шляхом здійснення у встановленому чинним законодавством порядком коригування місячної орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції за поточний місяць оренди.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що орендна плата за орендовані приміщення оплачується Орендарем у грошовій формі щомісячно. Орендна плата за звітний місяць, визначена згідно з п. 3.2 цього Договору, перераховується з рахунку Орендаря на розрахунковий рахунок управління державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в термін до 20 числа місяця, що слідує за звітним місяцем, або на інший рахунок, повідомлений письмово Орендодавцем Орендарю не пізніше ніж за десять календарних днів до дати сплати чергового платежу.

Нежитлові приміщення, розташовані в будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147 передані орендарю 12 жовтня 2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі в оренду (а.с. 20).

Всупереч умов укладеного договору , орендар орендну плату не здійснював в зв'язку з чим Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, в березні 2018 року, звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Громадської організації "Миротворець Карпат" про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 3084,49 грн.

16.05.2018, Господарським судом Івано-Франківської області прийнято рішення у справі № 909/237/18, яким вищевказаний позов задоволено - розірвано договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 укладений між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Громадською організацією "Миротворець Карпат" та стягнуто з Громадської організації "Миротворець Карпат" на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - заборгованість з орендної плати за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 в сумі 2656,79 грн, пеню за період з 21.06.2017 по 20.12.2017 в розмірі 232,97 грн, 3 % річних за період 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 38,07 грн, інфляційні збитки за період з 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 156,66 грн та 3524 грн судового збору.

Вищевказане рішення набрало законної сили - 12.06.2018, але відповідачем не виконано.

В порушення договірних зобов'язань, ГО "Миротворець Карпат" не сплачено орендну плату в сумі 1076,84 грн за період з 01.01.2018 по 11.06.2018 (до розірвання договору оренди нежитлових приміщень).

Позивачем на адресу відповідача направлено претензію (№ 709/01-15/20-в від 17.07.18 року (а.с. 21-23) про звільнення раніше орендованих нежитлових приміщень та сплату на розрахунковий рахунок орендодавця заборгованості з орендної плати, пені, 3% річних, інфляційних збитків та неустойки. Проте, вимога позивача залишена без відповіді та задоволення.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Згідно з частинами 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, предметом оренди за даним договором є об'єкт комунальної власності то умови оренди, також регулюються і Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Також, частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України, передбачено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалося вище, 16.05.2018, Господарським судом Івано-Франківської області прийнято рішення у справі № 909/237/18 за позовом Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Громадської організації "Миротворець Карпат" про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості в сумі 3084,49 грн.

Вищевказаний позов задоволено - розірвано договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 укладений між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Громадською організацією "Миротворець Карпат" та стягнуто з Громадської організації "Миротворець Карпат" на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - заборгованість з орендної плати за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 в сумі 2656,79 грн, пеню за період з 21.06.2017 по 20.12.2017 в розмірі 232,97 грн, 3 % річних за період 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 38,07 грн, інфляційні збитки за період з 21.11.2016 по 20.12.2017 в розмірі 156,66 грн та 3524 грн судового збору.

12.06.2018 рішення у справі № 909/237/18 набрало законної сили, проте відповідачем не виконано. Крім того, відповідачем не оплачено орендну плату за період з 01.01.2018 по 11.06.2018

З огляду на вищевикладене, вимога позивача про стягнення заборгованості по орендній платі за період з 01.01.2018 по 01.06.2018 в розмірі 1076,84 грн обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 115,47 грн за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 та 3 % річних в сумі 10,19 грн за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

В силу ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

З огляду на положення ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 3.4. Договору оренди сторони погодили, що на суму орендної плати, яку не вніс або несвоєчасно вніс Орендар, нараховується пеня відповідно до вимог п.5.1.1 цього Договору.

Пунктом п.5.1.1 договору оренди передбачено, що за прострочення терміну сплати орендної плати або внесення орендної плати не в повному обсязі Орендар сплачує на рахунок Орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення терміну сплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з дня виникнення заборгованості, включаючи день сплати заборгованості.

У разі прострочення сплати орендної плати або внесення її не в повному обсязі, крім нарахованої пені орендар сплачує також суму інфляції за період прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, позивачем правомірно та обґрунтовано нараховано відповідачу пеню і 3% річних від простроченої суми орендних платежів. Судом перевірено нарахування позивача до стягнення з відповідача пені і 3% річних; розрахунок позивача є правильним.

Зважаючи на прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо орендної плати, вимога позивача в частині стягнення пені за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 в сумі 115,47 грн та 3 % річних за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 в сумі 10,19 грн обгрунтована та підлягає задоволенню.

Пунктом 2.4 договору сторони погодили, що у разі розірвання договору, закінчення строку його дії, відмови орендаря або орендодавця від його продовження чи відмови орендодавця від договору в порядку ст. 782 Цивільного кодексу України, а також у випадку банкрутства орендаря орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві приміщення у взаємно погоджені терміни, але не пізніше як: в день набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору з підстав, викладених в п. 6.3 цього договору.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що договір оренди може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов'язань за цим договором та з інших підстав, передбачених чинним законодавством, в тому числі, якщо: орендар має заборгованість з орендної плати, що рівна або перевищує тримісячний розмір орендної плати за приміщення (п.6.3.4 договору).

Передача приміщень від орендаря до орендодавця після припинення дії цього договору здійснюється за актом приймання-передачі приміщень, що підписується повноважними представниками орендаря і орендодавця. Якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення приміщень, він сплачує орендодавцю неустойку, нараховану згідно п. 5.1.3 договору.

Відповідно до п. 5.1.3 договору, у випадку не виконання орендарем обов'язку щодо повернення орендодавцеві приміщень відповідно до вимог п. 2.4. договору, він сплачує орендодавцеві неустойку в розмірі подвійного розміру орендної плати, встановленої і нарахованої згідно із цим договором з врахуванням суми ПДВ, за період безпідставного користування приміщенням.

Згідно ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до приписів ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи те, що відповідач не виконав обов'язку щодо своєчасного повернення майна після розірвання договору та продовжував користуватися ним без відповідних правових підстав, позивачем нараховано неустойку в сумі подвійного розміру орендної плати в розмірі 1472,08 грн за період безпідставного користування приміщенням з 12.06.18 по 30.09.2018.

При перевірці розрахунку позивача судом встановлено, що позивач нараховує неустойку з 12.06.2018 - дня набрання законної сили рішенням про розірвання договору оренди нежитлових приміщень №ДО-3850 від 12.10.2016 (справа № 909/237/18), натомість, час прострочення повернення відповідачем орендованих приміщень настав з 13.06.2018.

Згідно з розрахунком проведеним судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за період з 13.06.18 по 30.09.2018 в сумі 1458,60 грн; в частині стягненні неустойки за 12.06.2018 в сумі 13,48 грн. слід відмовити.

Згідно умов договору, передача приміщення від орендаря до орендодавця після припинення дії договору здійснюється за актом приймання-передачі приміщень, що підписується повноважними представниками орендаря і орендодавця.

Як встановлено судом, станом на день розгляду справи, орендовані приміщення згідно договору оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 відповідачем не звільнено та не повернуто позивачу у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

За наведених обставин, враховуючи те, що договір оренди нежитлових приміщень № ДО-3850 від 12.10.2016 розірвано рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.05.2018 у справі №909/237/18, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача звільнити займані ним нежитлові приміщення загальною площею 23,45 кв.м., розташовані на першому поверсі будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147 та повернути їх позивачу - Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідачем не подано документальних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявності правових підстав для стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2018 по 11.06.2018 в сумі 1076,84 грн, пені в сумі 115,47 грн за період з 21.02.2018 по 20.08.2018, 3% річних за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 в сумі 10,19 грн, 1472,08 грн неустойки за період з 13.06.2018 по 30.09.2018, зобов'язання звільнити нежитлові приміщення та повернути їх Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 3524 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-80, 129, ч.9 ст. 165, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Громадської організації "Миротворець Карпат" про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2018 по 11.06.2018 в сумі 1076,84 грн, пені за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 в сумі 115,47 грн, 3% річних за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 в сумі 10,19 грн, неустойки за період з 12.06.2018 по 30.09.2018 в сумі 1472,08 грн та зобов'язання звільнити нежитлові приміщення і повернути їх позивачу задоволити частково.

Стягнути з Громадської організації "Миротворець Карпат", АДРЕСА_2, 76018 (код 40010276) на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76004 (код 04054346) - 1076,84 (одну тисячу сімдесят шість гривень вісімдесят чотири копійки) заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2018 по 11.06.2018, пеню в сумі 115,47 (сто п'ятнадцять гривень сорок сім копійок) за період з 21.02.2018 по 20.08.2018 , 3 % річних в сумі 10,19 грн (десять гривень дев'ятнадцять копійок) за період з 21.02.2018 по 20.08.2018, неустойку в сумі 1458,60 (одна тисяча чотириста п'ятдесят вісім гривень шістдесят копійок) за період з 13.06.2018 по 30.09.2018 та 3506,38 (три тисячі п'ятсот шість гривень тридцять вісім копійок) судового збору.

Громадській організації "Миротворець Карпат", АДРЕСА_2, 76018 (код 40010276) звільнити нежитлові приміщення загальною площею 23,45 кв.м., розташовані на першому поверсі будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 147 та повернути їх Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004 (код 04054346).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення неустойки за 12.06.2018 в сумі 13,48 (тринадцять гривень сорок вісім копійок) відмовити.

Судовий збір у розмірі 17,62 (сімнадцять гривень шістдесят дві копійки ) залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.12.2018

Суддя Л.М. Неверовська