26 грудня 2018 року Справа № 921/390/18
м. Тернопіль
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Шумського І.П.
при секретарі судового засідання Саловській О.А.
розглянув заяву б/н від 12.12.2018 про розподіл судових витрат
у справі
позивача - не зявився
відповідача - не зявився
третя особа не зявився
Суть справи:
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 у справі №921/390/18 задоволено позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернотранс", яким ухвалено стягнути з останнього 50145,43 грн збитків та 1762 грн судового збору.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" разом з позовною заявою (в порядку ст 124 ГПК України) подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат повязаних з розглядом справи на суму 17375 грн, в якому ним зазначалось, що в порядку ч 8 ст 129 ГПК України позивач надасть докази понесення судових витрат протягом пяти днів після ухвалення рішення суду (повний текст рішення складено 17.12.2018).

18.12.2018 на адресу суду надійшла заява представника позивача б/н від 12.12.2018 (вх №23248) про розподіл судових витрат. У ній заявником зазначено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. З огляду на вказане представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу склали 12000 грн, відповідно до наведеного у самій заяві опису наданих послуг, та 1762 грн в повернення сплаченого судового збору.

Зважаючи на вищенаведене, представник позивача у заяві від 12.12.2018 просить суд стягнути з відповідача у справі - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернотранс" 12000 грн витрат на правничу допомогу та 1762 грн судового збору.

В якості додатків до цієї заяви представником позивача долучено копії: актів виконаних робіт №23 від 11.10.2018 та №31 від 11.12.2018 про надання правничої допомоги, юридичних послуг по договору №01-02/2018 від 01.02.2018; платіжних доручень №3698 від 11.10.2018 на суму 9400 грн та №4364 від 12.12.2018 на суму 2600 грн. А також зазначено, що платіжне доручення №3511 від 26.09.2018 в підтвердження сплати 1762 грн судового збору міститься в матеріалах справи, оскільки додане до позову.

Відповідно до ч 1, ч 2 ст 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч 3 ст 244 ГПК України).

Згідно ч 4 ст 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2018 розгляд заяви б/н від 12.12.2018, поданої представником позивача, призначено на 26.12.2018.

Після цього, відповідачем до матеріалів справи подано письмове заперечення б/н від 22.12.2018 (вх №23463 від 22.12.2018), в якому ним зазначено: розмір витрат на правову допомогу, заявлений позивачем явно завищений. Заявлена позивачем сума не відповідає звичайним цінам, які склалися на ринку таких послуг в аналогічних спорах; розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони; матеріали справи вказують на те, що сама справа не є ускладненою будь-якими процесуальними діями, правовими колізіями чи юридичною невизначеністю правових норм; час, витрачений адвокатом незначний; надані послуги не можна назвати обємними; ціна позову незначна, та й значення для цієї справи для сторони невелике і обмежується лише конкретним епізодом, який не впливає на діяльність підприємства позивача. А відтак, просить обмежити розмір витрат на правову допомогу до 5% від ціни позову.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання 26.12.2018 не зявилися, про дату, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому ст 120 ГПК України порядку.

В порядку ч 3 ст 222 ГПК України, внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу в судовому засіданні 26.12.2018 за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку що заява представника ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п 3 ч 2 ст 129 Конституції України, ст ст 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч 1 ст 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч 1 ст 77 ГПК України).

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п 1 ч 3 ст 123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч 1 ст 126 ГПК України).

Частинами 1 та 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України вказано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

А відповідно до п 9 ч 3 ст 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Представником позивача такий орієнтовний розрахунок суми судових витрат від 26.09.2018 наведено у позовній заяві. Торкається він орієнтовної суми 17375 грн витрат на професійну правничу допомогу.

А у позові вказано, що судові витрати ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" по сплаті судового збору складають 1762 грн, підтвердженням чого є платіжне доручення №3511 від 26.09.2018 на суму 1762 грн, додане до позову.

Частиною 8 статті 129 ГПК України вказано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч 1 ст 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В даному випадку слід зазначити, що ухвалою від 09.10.2018 відкрито провадження у справі №921/390/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч 8 ст 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У попередньому розрахунку суми судових витрат представником позивача зазначалось про те, що позивач у відповідності до ч 8 ст 129 ГПК України надасть докази понесення судових витрат протягом пяти днів після ухвалення рішення суду.

В порядку ст ст 123,129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Як вже зазначалось рішенням суду від 10.12.2018 у справі №921/390/18 задоволено позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернотранс" та ухвалено стягнути з останнього 50145,43 грн збитків, а також 1762 грн судового збору.

Пунктом 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи 01.02.2018 між адвокатом/виконавцем ОСОБА_4 (який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №005353) та замовником - ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" (надалі - сторони) укладено договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) №01-02/2018.

Згідно п. 1.1 правочину замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання - доручення, а виконавець зобов'язується відповідно до завдання - доручення замовника надати йому за плату правничу допомогу (юридичні послуги) адвоката щодо здійснення представництва прав та інтересів замовника, зокрема в судах України.

Відповідно до п 4.1 договору за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату за фактично надані послуги, по результатам прийнятого набраного законної сили рішення, або іншою домовленістю сторін.

Загальною сумою договору є вартість послуг виконавця наданих на умовах даного договору. Сума щомісячної винагороди (гонорару) та за додаткові надані послуги обумовлюються сторонами в додатковій угоді до даного договору, яка є невідємною частиною даного договору (п 4.2, п 4.3 правочину).

Згідно з п 5.1 договору замовник здійснює оплату за цим договором в безготівковій формі на поточний рахунок виконавця в строк протягом двох робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт, або додаткової угоди до даного договору.

ОСОБА_4 має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі Свідоцтва серії КВ №005353 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого 30.11.2015 на підставі рішення Київської міської КДКА від 28.09.2012 №29-102-29.

Окрім вищевказаного договору від 01.02.2018, адвокатом подано до справи ордер серії КВ №368938 від 26.09.2018 на надання правової допомоги ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" ОСОБА_4.

На виконання умов вказаного договору від представника позивача після ухвалення рішення у даній справі, 18.12.2018 надійшла заява щодо стягнення витрат на оплату послуг адвоката та судового збору. У вказаній заяві адвокатом викладено опис робіт (наданих послуг), виконаних ним по справі №921/390/18, який містить перелік послуг наданих адвокатом при здійсненні професійної правничої допомоги по справі №921/390/18, зокрема: зустріч, консультація, узгодження правової позиції (1 год 750 грн); вивчення претензії ТОВ "Егзагон" (1 год 750 грн); отримання документів для направлення претензії та виготовлення копій (1 год 750 грн); підготовка та направлення претензії відповідачу (3 год 2250 грн); підготовка та направлення досудового застереження від 23.07.2018 (0,5 год 375 грн); підготовка та направлення додатку до претензії від 24.07.2018 (0,5 год 375 грн); підготовка та направлення досудового застереження від 08.09.2018 (0,5 год 375 грн); підготовка та направлення позовної заяви (5 год 3750 грн); підготовка та направлення відповіді на відзив №1-ю від 25.10.2017 (1 год 1500 грн); підготовка та направлення матеріалів позовного провадження третій особі (1 год 750 грн); підготовка та направлення пояснення на заперечення від 19.11.2018 (0,5 год 375 грн), всього на загальну суму 12000 грн;

- ОСОБА_2 прийому-передачі виконаних робіт №23 від 11.10.2018, в якому вказано, що відповідно до договору №01-02/2018 про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 01.02.2018 та на підставі завдання- доручення від 26.06.2018 виконавцем до ТОВ "Тернотранс" направлено претензію №1-ю від 26.06.2018 на суму 92930,12 грн, яка задоволена частково на суму 42784,62 грн. На залишок заборгованості виконавцем до суду направлено позовну заяву. За надані послуги сплаті підлягають кошти в сумі 9400 грн;

- платіжне доручення №3698 від 11.10.2018, згідно якого платником ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" перераховано кошти в сумі 9400 грн, з призначенням платежу: оплата за правничу допомогу, юридичні послуги згідно дог 01-02/2018 від 01.02.2018, згідно акту №23 від 11.10.2018 за жовтень 2018 року;

- ОСОБА_2 прийому-передачі виконаних робіт №31 від 11.12.2018, в якому вказано, що загальна сума витрат на правничу допомогу складає 12000 грн, з яких 9400 грн замовником оплачено. А відтак замовник повинен оплатити виконавцю кошти в сумі 2600 грн;

- платіжне доручення №4364 від 12.12.2018, згідно якого платником ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" перераховано кошти в сумі 2600 грн, з призначенням платежу: оплата за правничу допомогу, юридичні послуги згідно дог 01-02/2018 від 01.02.2018, згідно акту №31 від 11.12.2018 за грудень 2018 року.

Відповідно до ч 2 ст 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч 3, ч 4 ст 126 ГПК України).

За приписами ч 5 та ч 6 ст 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У запереченнях б/н від 22.12.2018 ТОВ "Тернотранс", в рамках приписів ч 5 та ч 6 ст 126 ГПК України, заявлено клопотання про зменшення розміру понесених ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" витрат на оплату послуг адвоката, а саме до 5% від ціни позову (тобто до 2507,27 грн), з підстав зазначених у ній.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Необхідно зазначити, що позивачем на підтвердження надання послуг долучено: договір про надання правової допомоги від 01.02.2018; викладений у заяві від 12.12.2018 опис виконаних робіт (наданих послуг); акти примайння-передачі наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 01.02.2018; платіжні доручення на загальну суму 12000 грн.

З цього приводу суд зазначає, що у договорі не передбаченого переліку конкретного виду робіт, затрат часу на їх виконання, ціни і т д. А акти виконаних робіт не містять усього їх переліку у порівнянні з описом виконаних робіт.

Зважаючи на це та частково погоджуючись з доводами та міркуваннями відповідача, викладених у його запереченнях від 22.12.2018, суд враховуючи загалом визначені у зазначених вище нормах процесуального законодавства критерії оцінки праці адвоката по наданні правової допомоги враховуючи співвідношення до ціни позову, складності спору, обєму підготовлених документі приходить до висновку, що обґрунтованими у даному разі є витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 5014,54 грн (10% від ціни позову), які підлягають до стягнення з відповідача.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні решти заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Також суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" в частині стягнення з відповідача 1762 грн судового збору, оскільки відповідно до приписів ст ст 123, 129 ГПК України розподіл даного виду судових витрат - судового збору ним було здійснено у рішенні суду від 10.12.2018.

На підставі наведеного, керуючись ст ст 3, 4, 13, 16, 20, 50, 73-86, 91, 123, 126, 129, 221, 233, 236-240, 244, 247-252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву б/н від 12.12.2018 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" про розподіл судових витрат задоволити частково.

1. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернотранс" (с Івачів Долішній, Тернопільський район, Тернопільська область, 47704, ідентифікаційний код 21139593) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ- Україна" (вул ОСОБА_2, 36, Шевченківський район, м Київ, 04060, ідентифікаційний код 33835710) 5014 (пять тисяч чотирнадцять) грн 54 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

2. В задоволенні стягнення решти сум, зазначених в заяві б/н від 12.12.2018 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст ст 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 28 грудня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський