ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2295/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2295/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Морський

про стягнення 4 099,47 грн., -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №14-206 від 26.10.2018р.

від відповідача: ОСОБА_3, керівник

Суть спору: ПАТ НАК Нафтогаз України звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСББ Морський 4 099,47 грн., з яких: 28,51 грн. - борг, 3 792,21 грн. - пеня, 271,76 грн. - 3% річних, та 6,99 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором постачання природного газу №3208/16-ТЕ-23 від 21.12.2015р. щодо повної та своєчасної оплати поставленого газу.

20.12.2018р. за вх.№26301/18 господарським судом одержано клопотання, в якому відповідач просить суд зменшити розмір нарахованої пені, оскільки ОСББ «Морський» є неприбутковою організацією і фактично послуги з газопостачання оплачуються мешканцями будинку. Також відповідач просить суд врахувати, що сума заборгованості є значно меншою, ніж сума пені.

У судовому засіданні 20.12.2018р. представник позивача надав усні пояснення, згідно з якими позивач підтверджує відсутність заборгованості відповідача в сумі 28,51 грн., оскільки 23,52 грн. оплачені відповідачем 20.06.2018р., а грошові кошти в розмірі 4,99 грн. були переплачені відповідачем за іншими договорами та зараховані позивачем в якості оплати за договором за спірний період.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.12.2018р. просив суд зменшити розмір позовних вимог з підстав, викладених у клопотанні, а також підтвердив доводи позивача про відсутність боргу.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 20.12.2018р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено:

21.12.2015р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (Постачальник, позивач) та ОСББ «Морський» (Споживач, відповідач) укладено договір №3208/-ТЕ-23 постачання природного газу, згідно з яким Постачальник зобовязується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно з п.2.1 договору Постачальник передає Споживачу з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. (включно) газ обсягом до 95,400 тис.куб.м. у тому числі по місяцях: січень 39,900, лютий 33,500, березень 22,000.

Відповідно до п.3.4 договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Згідно з п.5.1 договору регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором в період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015р. №758.

Відповідно до п.5.2 договору ціна за 1000 куб. м газу за цим договором в період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74 грн., крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1806,15 грн., крім того ПДВ - 20% - 361,23 грн., всього з ПДВ 2167,38 грн.

Згідно з п.6.1 договору оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п.7.2 договору Споживач зобовязаний своєчасно оплачувати поставлений природний газ в розмірі та порядку, передбаченому даним договором.

Згідно з п.8.2 договору у разі невиконання Споживачем умов 6.1 цього договору Постачальник має право не здійснювати поставку газу Споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього договору він зобовязується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.12 договору договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016р. по 31.03.2016р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу природний газ у період з січня 2016р. по березень 2016р. на загальну суму 219 349,23 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 31.01.2016р. про поставку 38,728 тис. куб. м. на суму 100 928,58 грн.;

- від 29.02.2016р. про поставку 23,185 тис. куб. м. на суму 60 422,16 грн.;

- від 31.03.2016р. про поставку 22,255 тис. куб. м. на суму 57 998,49 грн.;

Поставлений позивачем природний газ відповідачем оплачено повністю, але із з порушенням встановленого договором строку оплати, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача.

Окрім того, за поясненнями обох сторін у відповідача обліковується переплата за іншими договорами у розмірі 4,99 грн., яка зарахована позивачем в рахунок погашення за договором № 3208/16-ТЕ-23 від 21.12.2015р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір №3208/16-ТЕ-23 постачання природного газу від 21.12.2015р., згідно з яким позивач зобовязався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобовязався його прийняти та оплатити.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом поставлений позивачем природний газ оплачено відповідачем повністю, але із порушенням встановлених договором строків оплати.

При цьому, враховуючи, що в силу вимог ч.1 ст.75 ГПК України визнання обома сторонами обставин відсутності заборгованості відповідача в сумі 28,51 грн. за поставлений позивачем природний газ на підставі договору №3208/16-ТЕ-23 постачання природного газу від 21.12.2015р., не потребує доказування, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 28,51 грн. боргу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3% річних за загальний період з 16.02.2016р. по 31.03.2018р. становить 271,76 грн. перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір індексу інфляції за загальний період з травня 2016 року по березень 2018 року становить 6,99 грн. перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.8.2 укладеного між сторонами договору передбачено відповідальність відповідача у разі порушення строків оплати поставленого природного газу шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір пені за загальний період з 16.02.2016р. по 31.03.2018р. становить 3792,21 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з'ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 26.07.2018р. у справі №924/1089/17.

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. ОСОБА_1 є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Врахували інтереси сторін, які заслуговують на увагу, приймаючи до уваги ступінь виконання основного зобов'язання (на момент звернення до суду з даним позовом - виконано в повному обсязі), поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язання (відповідач є неприбутковою організацією та сплачує поставлений позивачем природний газ після надходження відповідних оплат від мешканців будинку), неприбутковість організації відповідача, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення порушення та його наслідків, а також враховуючи висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, викладений у постанові від 12.09.2018р. у справі №912/3594/17, господарський суд дійшов висновку про зменшення нарахованої позивачем пені на 50% - до 1896,11 грн.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Морський (65029, м. Одеса, вул. Дюківська, 14, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) пеню в сумі 1896 (одна тисяча вісімсот девяносто шість) грн. 11 коп., 3% річних в сумі 271 (двісті сімдесят одна) грн. 76 коп., інфляційні втрати в сумі 6 (шість) грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 1749 (одна тисяча сімсот сорок девять) грн. 75 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 26 грудня 2018 р.

Суддя Г.Є. Смелянець