ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2018 р.Справа № 5023/5836/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Яковенко К.І.

розглянувши матеріали по справі

за заявою ФОП Підберезського Андріана Миколайовича, м. Харків
до ФОП Підберезського Андріана Миколайовича, м. Харків
про визнання банкрутом
за участю :

ліквідатора - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області по справі №5023/5836/12 від 24.12.2012р. фізичну особу-підприємця Підберезського Андріана Миколайовича, код НОМЕР_1, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ліквідатора - арбітражного керуючого Бєляєву О.В., якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 травня 2015 року усунено арбітражного керуючого Бєляєву О.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Губарєва Юрія Миколайовича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.12.2015р. визнано за Підберезським Андріаном Миколайовичем право власності на нежитлову будівлю літ. "В-1", загальною площею 58, 8 кв. м., що розташована за адресою: м. Харків, пр-кт Московський, буд. 254, відкладено розгляд справи на "02" лютого 2016 р. о(об) 12:45, зобов'язано ліквідатора виконати в повному обсязі вимоги попередніх ухвал суду.

29 січня 2016 року у зв'язку з припиненням повноважень судді Дзюби О.А. щодо здійснення ним правосуддя проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №5023/5836/12. Справу призначено до розгляду судді Савченко А.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2016р. припинено обов'язки ліквідатора ФОП Підберезського А.М. арбітражного керуючого Губарєва Юрія Миколайовича. Призначено ліквідатором ФОП Підберезського А.М. арбітражного керуючого Ткаченко Олександра Анатолійовича, якого зобов'язано продовжити здійснювати ліквідаційну процедуру відповідно до постанови господарського суду Харківської області від 24.12.2012р. Зобов'язано Губарєва Ю.М. в десятиденний строк з дня винесення цієї ухвали передати ліквідатору ФОП Підберезського А.М. арбітражному керуючому Ткаченко О.А. бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута. Відкладено слухання звіту ліквідатора на "24" січня 2017 року о(об) 10:30. Зобов'язано ліквідатора надати суду всі докази в підтвердження здійснення ліквідаційних дій, передбачених постановою господарського суду Харківської області від 24.12.2014р.

24.05.2018р. до суду надійшла заява ліквідатора про визнання недійсним правочину (вх. № 15157), в якій ліквідатор просить:

- визнати недійсною довідку-рахунок ААА031364 від 08.02.2013р., видану в ТОВ "ТБ Слобожанщина" на ім'я ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз. НОМЕР_2;

- скасувати державну реєстрацію та постановлення на облік в органах України за ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз. НОМЕР_2;

- повернути у власність Підберезського Андріана Миколайовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3) з наданням права ліквідатору ФОП Підберезського А.М. здійснити реєстрацію в органах МВС України автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, №куз. НОМЕР_2.

Заява обґрунтована тим, що автомобіль, який перебував у власності ОСОБА_6 біло відчужено з порушенням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в частині організації та продажу майна банкрута, оскільки зазначений автомобіль було перереєстровано на нового власника згідно довідки-рахунку ААА031364 від 08.02.2013р., виданої ТОВ "ТБ Слобожанщина", що не є договором купівлі-продажу та не відповідає вимогам ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 15 червня 2018р. після усунення ліквідатором недоліків, прийнято та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 26 липня 2018р. о 11.20 год. Залучено до участі у справі №5023/5836/12 в якості учасників у справі про банкрутство - осіб, які беруть участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ліквідатора про визнання недійсним довідки-рахунку (вх. № 15157) ОСОБА_5, ТОВ "ТБ Слобожанщина", Бєляєву Олену Володимирівну.

Ухвалою суду від 26 липня 2018р. було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду відповідної заяви на 28.08.2018р. о 11:20. Ухвалою суду від 28.08.2018р. оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду заяви ліквідатора про визнання недійсним правочину (вх. № 15157) на "13" вересня 2018 р. о(об) 10:40. Залучено до участі у справі №5023/5836/12 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ліквідатора про визнання недійсним правочину (вх. № 15157) - ХОФ ПАТ "Укрсоцбанк". Зобов'язано учасників судового процесу виконати вимоги попередніх ухвал суду в повному обсязі. Зобов'язано ХОФ ПАТ "Укрсоцбанк" надати до суду відзив на заяву, з наданням необхідних документів в його обгрунтування.

В подальшому судом за клопотанням ліквідатора неодноразово було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду відповідної заяви.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018р. було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду відповідної заяви на 11.12.2018р. о 11:30. Ухвалою-повідомленням від 11.12.2018р. було оголошено перерву з розгляду відповідної заяви на 14.12.2018р.

11.12.2018р. ліквідатором Ткаченко О.А. було подано до суду заяву про зміну предмета позову. За змістом заяви ліквідатор просив визнати недійсним правочин з купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз.НОМЕР_2, що оформлений довідкою-рахунок ААА031364 від 08.02.2013р., виданою в ТОВ "ТБ Слобожанщина" на ім'я ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1). В решті вимоги за заявою від 24.05.2018р. залишено без змін. Оскільки ч.3 ст. 46 ГПК України надане право позивачеві на зміну предмета або підстав позову шляхом подання письмової заяви, судом прийнято заяву про зміну предмету позову до розгляду.

Ухвалою-повідомленням від 11.12.2018р. було оголошено перерву з розгляду відповідної заяви на 14.12.2018р.

В судовому засіданні ліквідатор підтримав заяву з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених в заявах, поданих до суду та з огляду на подані докази.

Ухвалою-повідомленням від 14.12.2018р. було оголошено перерву з розгляду відповідної заяви на 10.30 год. 26.12.2018р.

26.12.2018р. ліквідатором подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з хворобою та неможливістю прибуття у призначений судом час судового засідання. Суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити, оскільки викладені ліквідатором у клопотанні причини неявки в судове засідання, на думку суду не можуть бути визнані поважними. До того ж належних письмових доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин ліквідатором не подано. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що ліквідатор був належним чином повідомлений про час та дату розгляду заяви і його явка в судове засідання не була визнана судом обов'язковою. З огляду на те, що подана ліквідатором заява перебуває на розгляді суду з 15 червня 2018р. суд вважає, що заяву може бути розглянуто в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами.

Інші учасники у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Даючи оцінку викладеним у заяві обґрунтуванням та поданим доказам, суд вважає заяву ліквідатора безпідставною та не підлягаючою задоволенню з огляду на наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 24.12.2012р. фізичну особу-підприємця Підберезського Андріана Миколайовича на підставі ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 2343-ХІІ від 14.05.1992р. (далі - Закон про банкрутство), визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до матеріалів справи, станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство боржник мав у власності рухоме майно: автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, ДНЗ НОМЕР_4, зареєстрований ВРЕР №1 ГУМВСУ в Х/о 04.09.2007р., на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3.

Обґрунтовуючи заяву ліквідатор посилається на його відчуження без оплати за придбання та з порушенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", і як наслідок, просить визнати недійсним правочин з купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз.НОМЕР_2, що оформлений довідкою-рахунок ААА031364 від 08.02.2013р., виданою в ТОВ "ТБ Слобожанщина" на ім'я ОСОБА_5.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Але суд зазначає, що ліквідатором до суду не подано ані копії, ані оригіналу довідки-рахунку ААА031364 від 08.02.2013р., якою обґрунтовано вимоги за заявою, що виключає можливість її дослідження в якості належного доказу по справі.

Оскільки ліквідатор просить визнати недійсним правочин з купівлі-продажу автомобіля, що оформлений довідкою-рахунком ААА031364 від 08.02.2013р., суд враховує правову позицію стосовно необхідності дослідження в судовому засіданні оригіналів договорів (в даному випадку - довідки-рахунку), висловлену в постанові Верховного суду від 04 квітня 2018 року по справі № 912/2185/16, яка є обов'язковою для судів при прийнятті судових рішень.

Інших належних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин ліквідатором до суду не подано.

У відповідності до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Виходячи зі змісту приписів п. 2 ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Суд вважає необхідним зазначити, що довідка-рахунок ААА031364 від 08.02.2013р., посилання на яку міститься у листі РСЦ в Харківській області від 13.02.2018р., є внутрішнім документом цієї установи та не є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення їх цивільних прав та обов'язків, тому не є правочином у розумінні вимог ст. 202 Цивільного кодексу України та не може бути визнаний недійсним в контексті вищевказаних вимог чинного законодавства України.

Крім того, суд зазначає, що відповідна довідка не виступає актом державного чи іншого органу, оскільки нормативний акт-це прийнятий уповноваженим державним органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

З огляду на те, що довідка-рахунок ААА031364 від 08.02.2013р. не містить обов'язкових ознак правочину та підстав захисту порушених прав, як це визначено статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України, не є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну та припинення їх цивільних прав та обов'язків, звернення ліквідатора з вимогою про визнання недійсним правочину з купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз.НОМЕР_2, що оформлений довідкою-рахунок ААА031364 від 08.02.2013р., виданою в ТОВ "ТБ Слобожанщина" на ім'я ОСОБА_5 є невірно обраним способом захисту порушеного права та не передбачено чинним законодавством України.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що ліквідатором не доведено належними доказами вимогу про визнання недійсним правочину, оформленого довідкою - рахунком ААА031364 від 08.02.2013р., тому вважає необхідним в задоволенні вимог про визнання недійсним правочину з купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз.НОМЕР_2, що оформлений довідкою-рахунком ААА031364 від 08.02.2013р., виданою в ТОВ "ТБ Слобожанщина" на ім'я ОСОБА_5 відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні вимог про визнання недійсним правочину з купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2006 р.в., колір - сірий, № куз.НОМЕР_2, що оформлений довідкою-рахунком ААА031364 від 08.02.2013р., виданою в ТОВ "ТБ Слобожанщина" на ім'я ОСОБА_5, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні решти вимог, заявлених за відповідною заявою, пов'язаних з застосуванням наслідків недійсності правочину.

Керуючись ст.ст. 22-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 12, 73, 232-235 ГПК України, ст. 20 ГК України ст.ст. 11, 16, 202, 509, 626 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору в задоволенні клопотання про відкладення розгляду заяви (вх. №35734 від 26.12.2018р.).

Відмовити ліквідатору в задоволенні заяви про визнання недійсним правочину (вх. № 15157), з урахуванням заяви (вх. №34526 від 11.12.2018р.).

Ухвалу направити ліквідатору, кредиторам, банкруту, ОСОБА_5, ТОВ "ТБ Слобожанщина", Бєляєвій О.В., ХОФ ПАТ "Укрсоцбанк".

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.12.2018р.

Суддя Савченко А.А.