ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/3180/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення

(виклику) сторін справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Санду Олександра Володимировича, м. Харків
про стягнення коштів в сумі 47611,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Санду Олександра Володимировича (відповідача) про стягнення з останнього основного боргу в сумі 37714,29 грн. та пені в сумі 9897,51 грн. Судові витрати позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди №18/13/2016 від 18.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3180/18 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвала господарського суду Харківської області від 26.11.2018 року (якою відповідачу було встановлено строк - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву) направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2018 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Заяв чи клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз'яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2018 року, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/3180/18 розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

18.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (Орендодавець, позивач) та ФО-П Санду Олександром Володимировичем (Орендар, відповідач) укладено договір оренди нежитлового приміщення №18/13/2016 (далі - Договір оренди), відповідно до умов якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлової будівлі літ "А'-4. А-4", загальною площею 100 (сто) кв.м., що розташована на 3 поверсі за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Римарська, 32, що складається з приміщень що є Додатком 1 до Договору разом з майном (згідно акту приймання- передачіі) (надалі - Об'єкт оренди).

Відповідно до п. 1.3. Договору оренди, Об'єкт оренди належить Орендодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (САС №041841), виданого 16.02.2011 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі розпорядження Харківського міського голови від 01.02.2011 року № 368. Право власності на нерухоме майно зареєстроване за Продавцем 01.04.2011 року Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за реєстраційним номером: 32862220, номер запису: 2182 в книзі: 1, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 29514892, виданим 01.04.2011 року Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному об'ємі та передав відповідачу у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м.Харків, вул. Римарська, 32, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі об'єкту оренди від 18.03.2016 року.

Пунктом 3.3 Договору оренди сторони визначили умови сплати орендної плати. Так, Орендар сплачує орендну плату до 10 числа місяця за поточний місяць оренди шляхом переказу коштів на рахунок Орендодавця, за реквізитами, вказаними у розділі 12 цього договору.

30.11.2016 року сторонами підписано додаткову угоду № 1 до Договору оренди, якою внесено зміни в частині, у тому числі і, зміни розміру плати за кожен місяць оренди у наступному розмірі:

- на період з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року - в розмірі 5500,00 грн.;

- на період з 01 травня 2016 року по 31 травня 2016 року - в розмірі 6500,00 грн.;

- на період з 01 червня 2016 року по 31.12.2016 року - в розмірі 13000,00 грн.;

- на період з 01 січня 2017 року до закінчення строку оренди - в розмірі 15000,00 грн.

01.07.2017 року сторонами підписано додаткову угоду № 2 до Договору оренди, якою домовились з 01 липня 2017 року внести зміни до Договору в частині розміру орендної плати, яка склала 18000,00 грн. в місяць.

Позивач зазначає, що починаючи з жовтня 2017 року у відповідача, виникла заборгованість зі сплати оренди за користування приміщеннями. Тобто фактично не сплачена орендна плата за жовтень 2017 року, листопад 2017 року та грудень 2017 року, що підтверджується банківськими виписками.

03.05.2018 року листом № 23/04/18 від 23.04.2018 року позивач звернувся до відповідача із вимогою негайно сплатити заборгованість з оплати орендної плати.

Проте, відповідач ніяким чином на вказану претензію не відреагував, заборгованість не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Проте, станом на 25.10.2018 року, заборгованість відповідача перед позивачем склала 37714,29 грн.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 37714,29грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань за Договором оренди.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 37714,29 грн. нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 9897,51 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

В силу ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Приписами п.8.1. Договору оренди сторони встановили, що у випадку порушення Орендарем строку внесення орендної плати, інших платежів за договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, зазначає, що останнім при нарахуванні пені не було дотримано строк встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України. Крім того, оскільки орендну плату необхідно сплачувати до 10 числа кожного місяця, пеня має нараховуватись щодо кожного місяця окремо.

Враховуючи викладене, суд визнає вимогу про стягнення з відповідача пені такою, що підлягає частковому задоволенню в сумі 6253,87 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, ч. 3 ст. 509, ч. 1 ст. 759, ч.ч. 1, 5 ст. 762, ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 283, 285 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Санду Олександра Володимировича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (01601, м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, ідентифікаційний код 14351016) основний борг в сумі 37714,29 грн., пеню в сумі 6253,87 грн. та 1627,15 грн. судового збору

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.12.2018 року.

Суддя О.В. Смірнова