номер провадження справи 27/130/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 Справа № 908/1674/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., при секретарі судового засідання Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Єланцева Володимира Михайловича (56101, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

до відповідача: ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 52, )

про стягнення 88 216 грн. 56 коп.

за участю

представник позивача: Тивоненко Д.Р., дов. № 72072 від 10.12.2018 р.

представник відповідача: Шестак О.Л., дов. № 1130 від 18.05.2017 р.

СУТЬ СПОРУ:

23.08.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Єланцева Володимира Михайловича про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" 88 216 грн. 56 коп., з яких: 66 284 грн. 00 коп. боргу, 17 737 грн. 60 коп. - інфляційних втрат, 4 194 грн. 96 коп. 3 % річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 р., справу № 908/1674/18 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 27.08.2018 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1674/18, присвоєно справі номер провадження 27/130/18 та призначено підготовче судове засідання на 28.09.2018 р.

Справа № 908/1674/18 розглядається за правилами загального позовного провадження.

Призначене на 28.09.2018 р. підготовче засідання не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному, наступне засідання призначено на 17.10.2018 р., про що сторони повідомлені помічником судді .

04.10.2018 р. Фізична особа-підприємець Єланцев Володимир Михайлович звернувся до господарського суду Запорізької області з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та з проханням визначити господарський суд Миколаївської області відповідальним за проведення відеоконференції.

Відповідно до ст. 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов'язковою.

Проте, оскільки розгляд справи № 908/1674/18 в господарському суді Запорізької області призначений на 17.10.2018 р. об 11 год. 30 хв., суд позбавлений технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції в господарському суді Запорізької області та господарському суді Миколаївської області, у зв'язку з чим, ухвалою суду від 05.10.2018 р. клопотання Фізичної особи-підприємця Єланцева Володимира Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 17.10.2018 р., відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України, строк підготовчого засідання продовжено на тридцять днів, на підставі ст. 183 ГПК України, підготовче засідання було відкладено та призначено на 13.11.2018 р.

Ухвалою суду від 13.11.2018 р. підготовче провадження закрито на підставі ст. 185 ГПК України, справу призначено до розгляду по суті на 11.12.2018 р.

04.12.2018 р. представник позивача - Чебан В.О. звернувся на електронну адресу господарського суду Запорізької області з клопотанням про участь у судовому засіданні 11.12.2018 р. о 10-30 год. в режимі відеоконференції, проведення якої заявник просить суд доручити Миколаївському окружному адміністративному суду.

Крім того, заявник у своїй заяві зазначив, що 03.12.2018 р. представником позивача на адресу господарського суду Запорізької області було направлено клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з проханням призначити відповідальним господарський суд Миколаївської області за проведення відєоконференції під час вищевказаного судового засідання. Однак, 04.12.2018 р. представник з'ясував, що зал для проведення судового засідання на вказаний часта дату в господарському суді Миколаївської області зайнятий, у зв'язку з чим просить суд залишити без розгляду клопотання від 03.12.2018 р. про розгляд справи в режимі відеоконференції в господарському суді Миколаївської області.

Ухвалою суду від 05.12.2018 р. клопотання Фізичної особи-підприємця Єланцева Володимира Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення, оскільки суд позбавлений технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції в господарському суді Запорізької області, оскільки 30 хвилин (проміжок часу між 10 год. 30 хв. та 11 год. 00 хв. - початок іншого судового засідання, у іншому складі суду, по іншій справі) для розгляду даної справи в режимі відеоконференції є недостатніми.

11.12.2018 р. судом продовжено судове засідання у справі № 908/1674/18.

Ухвалою суду від 11.12.2018 р. розгляд справи відкладався на 26.12.2018 р.

У судовому засіданні 26.12.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представникам позивача та відповідача, якій прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 26.12.2018 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві, обґрунтовує позов наступним: 22.09.2015 р. між ФОП Єланцев В.М. та ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» було укладено договір підряду № 20/101/13-143-01-15-00356. Згідно з умовами договору ФОП Єланцев В.М. зобов'язався за завданням ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» виконати ремонт підлоги адміністративно-побутового корпусу в осях 13-22, ряд Г - Д заводу нестандартного обладнання та трубопроводів, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи. Обсяг та склад робіт, що надаються підрядником за цим договором, технічні вимоги до них визначаються технічним завданням (додаток №1), яке є невід'ємною частиною цього договору. Ремонтні роботи були виконані належним чином та в повному обсязі, про що підрядником складено акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 66284,00 грн. без ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року. Листом від 22.04.2016 року №10 позивачем було надано на адресу відповідача вказаний акт та довідку. Про вказане свідчить штемпель про реєстрацію 22.04.16 за №1716, а також віза керівництва відповідача. Також підтвердженням надання акту № 1 та довідки про вартість відповідачу, є лист ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» від 27.04.16 № 2045/24. Факт надання будівельних послуг між тим, підтверджується й листом від 30.09.2016 року №4313/24 ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», що при виконанні робіт по договору № 20/101/13-143-01-15-00356 порушень правил з охорони праці не зафіксовано. Повторно, листом від 06.05.2016 р. № 59 ФОП Єланцев В.М. було направлено два примірники актів № 1 приймання виконаних будівельних робіт. Але листом від 11.05.2016 р. № 2244/07 відповідач лише повернув без підписання додаткову угоду до договору, відмовився підписувати акт виконаних робіт та довідку про вартість. У зв'язку з неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду, позивач просить суд стягнути з відповідача 66 284 грн. 00 коп. боргу за надані послуги, 17 737 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 4 194 грн. 96 коп. 3 % річних.

Представник відповідача проти позову заперечив на підставах викладених у письмовому відзиві від № 4278/15 від 13.09.2018 р. (вх. № 08-08/16724/18), вважає заявлені вимоги необґрунтованими та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на наступне: згідно з умовами укладеного договору Підрядник зобов'язався: виконати роботи, які є предметом даних договорів, згідно з вимогами технічного завдання, нормативних документів, діючих норм та правил (пункт 4.1.2 договору); мати діючу декларацію відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки або діючий дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, виданий до 01.11.2011 (Додаток 1 «Технічне завдання» до договору); надати Замовнику копію дозволу, декларації Держгірпромнагляду на право виконання роботи підвищеної небезпеки (Додаток 3 «Заходи з охорони праці та пожежної безпеки» до договору). Вимога щодо наявності у учасників діючої декларації відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки або діючого дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, виданого до 01.11.2011 р., містилась в документації тендерних торгів на закупівлю відповідних послуг, яку було оголошено ВП АЕМ у липні 2015, та переможцем у якій було обрано ФОП Єланцева В.М. На виконання вищевказаних вимог документації конкурсних торгів та умов договору підряду ФОП Сланцевим В.М. було надано ВП АЕМ нотаріально завірену і копію Дозволу на початок виконання робіт підвищеної небезпеки № 285.14.77-45.21.1, виданого Територіальним управленням Держгірпромнагляду по Миколаївській області. В період з 23.11.2015 р. по 11.12.2015 р. у ВП АЕМ Головним управлінням Держпраці в Запорізькій області було проведено перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці та промислової безпеки, за результатами проведення якої ВП АЕМ було отримано «Акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта)» від 11.12.2015 р. № 24, згідно з яким вказаний дозвіл є сфальсифікованим, в реєстрі відсутній та територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Миколаївській області не видавався. В зв'язку з вищевикладеним, Енергодарським відділенням поліції Кам'янсько-Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було відкрито кримінальне провадження № 0001786, яке тривало станом на 19.06.2018 р. Інформація щодо припинення вказаного кримінального провадження за реабілітуючими обставинами у ВП АЕМ відсутня. позивачем не надана. Отже, підрядником порушено вищевикладені умови договору підряду та вимоги чинного законодавства. Відповідач зазначив, що за відсутності належним чином оформлених документів, які є підставою для здійснення оплати (підписаного сторонами акта приймання виконаних і будівельних робіт), ВП АЕМ позбавлений можливості визначити факт виконання та обсяги виконаних робіт, їх відповідність умовам договору, та, відповідно, прийняти й оплатити виконані роботи. В наданих позивачем документах зазначено зовсім іншу вартість виконаних робіт, ніж в договорі № 20/101, за яким вони були виконані, а саме - 66 264 грн. без ПДВ (договором встановлено вартість робіт - 88 601 грн. без ПДВ). В позовній заяві ФОП Сланцева В.М. зазначено, що листом № 2244/07 від 11.05.2016 ВП АЕМ відмовився підписувати акт виконаних робіт та довідку про і вартість, але така відмова у вказаному листі та в інших наданих позивачем документах і відсутня. Отже, твердження позивача про відмову ВП АЕМ від прийняття виконаних робіт не відповідає дійсності. Щодо наведених у позовній заяві розрахунків відповідач зазначив, що позивачем помилково визначений сумарний індекс інфляції за період з 07.07.2016 по 15.08.2018, а саме: замість 126,125% зазначено 126,76%, внаслідок чого сума інфляційних втрат, які на його думку, поніс позивач, також обчислена невірно: замість 17 316,70 грн. зазначено 17 737,60 грн. Крім того, відповідач звернув увагу суду на те, що позивач протягом майже трьох років не звертався до суду за стягненням заборгованості, чим сприяв збільшенню періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат, що, на думку відповідача, свідчить про зловживання позивачем своїми правами.

В матеріалах справи міститься відповідь позивача на відзив відповідача.

В засіданні суду 26.12.2018 р. здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб'єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

22.09.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем Єланцевим Володимиром Михайловичем (підрядник) та ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (замовник) укладено договір підряду № 20/101/13-143-01-15-00356.

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати ремонт підлоги адміністративно-побутового корпусу в осях і 3-22. ряд Г-Д заводу нестандартного обладнання та трубопроводів відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Обсяг та склад робіт, що надаються підрядником за цим договором, технічні

вимоги до них визначаються технічним завданням (додаток № 1), яке є невід'ємною

частиною цього договору. Гарантійний строк на роботи, виконані за цим договором, складає 1 рік з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору строк виконання робіт до 20.12.2015 р.

Згідно з п. 3.1 договору загальна сума договору складає 88 601,00 грн. без ПДВ та визначається договірною ціною (додаток № 2), яка має бути твердою, складеною відповідно до ДСТУ БД 1.1-1:2013.

Відповідно до п. 3.3 договору замовник здійснює оплату виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом двох місяців після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Підпунктом 4.1.3 пункту 4.1 договору визначено, що підрядник зобов'язується здати виконані роботи замовнику з оформленням акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3).

Замовник, у свою чергу, згідно з умовами підпунктів 4.3.1 - 4.3.3 пункту 4.3 договору зобов'язується прийняти виконані роботи, розглянути їх результати та у випадку наявності зауважень негайно повідомити про них підрядника; розглянути акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту їх отримання, підписати ці акти або видати мотивовану відмову у підписанні із зазначенням переліку відхилень від умов договору або інших недоліків у виконаних роботах із зазначенням строків їх усунення; оплатити виконані роботи у порядку та строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 8.11 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки.

Додатком № 1 до договору оформлено технічне завдання з ремонту підлоги адміністративно-побутового корпусу в осях 13-22, ряд Г-Д заводу НСОтаТ відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», яке складено відповідно до дефектного акту. Строк виконання робіт визначено у технічному завданні до 20.12.2015 р.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Ремонтні роботи були виконані належним чином та в повному обсязі, про що підрядником складено акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 66 284,00 грн. без ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року.

Листом від 22.04.2016 року № 10 позивачем було надано на адресу відповідача вказаний акт та довідку. Про вказане свідчить штемпель про реєстрацію 22.04.2016 р. за № 1716, а також віза керівництва відповідача.

Крім того, підтвердженням надання акту № 1 та довідки про вартість відповідачу, є лист ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» від 27.04.2016 р. № 2045/24.

Факт надання будівельних послуг також підтверджується листом від 30.09.2016 р. № 4313/24 ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», що при виконанні робіт по договору № 20/101/13-143-01-15-00356 порушень правил з охорони праці не зафіксовано.

Повторно, листом від 06.05.2016 р. № 59 ФОП Єланцев В.М. було направлено два примірники актів № 1 приймання виконаних будівельних робіт.

Листом від 11.05.2016 р. № 2244/07 відповідач лише повернув без підписання додаткову угоду до договору, відмовився підписувати акт виконаних робіт та довідку про вартість.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань з оплати виконаних позивачем робіт, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 66 284 грн. 00 коп. основного боргу, 17 737 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 4 194 грн. 96 коп. 3 % річних.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення зобов'язань (цивільних прав та обов'язків) є, зокрема, договір. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).

За своєю правовою природою та ознаками укладений між сторонами договір № 20/101/13-143-01-15-00356від 22.09.2015 р. є договором підряду.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, акт виконаних робіт за грудень 2015 року та довідка про їх вартість відповідачем не підписані.

Матеріалами справи підтверджено, що на день розгляду справи у господарському суді, відповідач не сплатив суму основного боргу.

Заперечення відповідача спростовуються наступним.

Відповідач заперечує проти наявності заборгованості за актом № 1 з тих підстав, що у відповідача відсутні належним чином оформлені документи, які є підставою для здійснення оплати, а саме: акт та довідка про виконані роботи з додатками згідно з п. 4.1.3 договору та п. 6 технічного завдання (паспорти і сертифікати на застосовані матеріали, акти на закриття прихованих робіт). Крім того, зазначена позивачем вартість виконаних робіт в розмірі 66 264,00 грн. відрізняється від вартості робіт, узгодженої в договорі - 88601,00 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що акт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року направлялись відповідачу неодноразово. Зокрема, листом від 12.01.2016 р. № 16 відповідачу направлялись: акт виконаних робіт за грудень 2015 року, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти на закриття скритих робіт та інші документи, передбачені договором. Пізніше з телефонної розмови представник відповідача повідомив ФОП Єланцева В.М., що направлені документи були нібито втрачені на підприємстві відповідача.

22.04.2016 року супровідним листом за № 10 позивачем повторно було надано на адресу відповідача вказаний акт та довідку. Про вказане свідчить штемпель про реєстрацію 22.04.16 за №1716, а також віза керівництва відповідача.

У відповідь ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» листом від 27.04.2016 р. № 2045/24 повідомило ФОП Єланцева В.М. про відмову підписати акти та довідки у зв'язку з тим, що акти за грудень 2015 року, а надані у квітні 2016 року.

06.05.2016 р. ФОП Єланцевим В.М. в черговий раз були направлені акти виконаних робіт зі зміною дати (як того вимагав відповідач), а також додаткові угоди до договорів підряду зі зміною строків виконання робіт, для уникнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт.

Листом від 11.05.2016 р. № 2244/07 відповідач повідомив про повернення додаткових угод без підписання до прийняття остаточного рішення правоохоронними органами.

Факт виконання будівельних робіт між тим, підтверджується листом від 30.09.2016 р. № 4313/24 ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», що при виконанні робіт по договору № 20/101/13-143-01-15-00355 порушень правил з охорони праці не зафіксовано.

Іншого листування між сторонами суду не надано.

Таким чином, з наявного листування між сторонами вбачається, що позивач надсилав відповідачу акт виконаних робіт за грудень 2015 року, довідку про вартість цих робіт, акти на закриття прихованих робіт та документи на використані матеріали.

Відповідно до п. 4.3.2 договору замовник зобов'язався розглянути акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання, підписати ці акти або видати мотивовану відмову у їх підписані із зазначенням переліку відхилень від умов договору або інших недоліків у виконаних роботах із зазначенням строків їх усунення.

Як свідчить листування сторін, відповідач не заперечував факт виконання позивачем робіт за договором № 20/101/13-143-01-15-00356, підтвердив зі свого боку відсутність зауважень до позивача з питань дотримання останнім правил з охорони праці під час виконання цих робіт, однак відмовив у підписанні акту виконаних робіт та довідки про їх вартість тільки з тих підстав, що вони складені за грудень 2015 року, а надані у квітні.

Стосовно доводів відповідача про невідповідність вартості фактично виконаних робіт (66264,00 грн.) ціні договору (88601,00) суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 845 Цивільного кодексу України підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості.

Згідно з п. 4.3.1 договору замовник зобов'язався прийняти виконані роботи, розглянути їх результати та у випадку наявності зауважень негайно повідомити про них підрядника.

Відповідач не посилається в суді на факт невиконання робіт з боку відповідача. Жодних зауважень щодо обсягу, повноти та якості виконаних робіт відповідач позивачу не висував.

Єдиною підставою для відмови в підписанні акту та довідки є посилання відповідача на неналежне оформлення результатів робіт. Проте відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що результати робіт оформлені неналежно, неповно, не якісно, або на підтвердження того, що роботи по факту виконувались не в грудні 2015 року, а в інший період.

За таких обставин, з огляду на надані позивачем докази надсилання відповідачу документів на виконані роботи в січні та квітні 2016 року, а також наявність доказів отримання відповідачем акту та довідки про вартість робіт 22.04.2016 р., суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача в підписанні акту виконаних робіт за грудень 2015 року та довідки до нього.

Також відповідач вказує, що дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, який був наданий позивачем, є сфальсифікованим, тобто фактично відсутній, що є порушенням умов виконання договору підряду. Вказує на те, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, з 23.11.2015 р. по 11.12.2015 р. Головним управлінням Державної служби України з питань праці у Запорізькій області проведено перевірку відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", за результатом якої встановлено відсутність у позивача дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, надані дозволи - сфальсифіковано: в реєстрі не значаться. зазначені висновки викладені в акті перевірки від 11.12.2015 р. № 24.

За фактом надання відокремленому підрозділу "Атомнергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" завідомо підроблених документів слідчим Енергодарського відділення поліції Кам'янсько-Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області 30.12.2015 розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001786 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

За повідомленням Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 19.06.2018 р. № 5625/92/03-2018 досудове розслідування по кримінальному провадженню триває.

Відповідно до ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Наявність дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки є однією з технічних вимог до підрядної організації та умовою виконання ремонтних робіт згідно технічного завдання. Суд зазначає, що виконання відповідачем будівельних робіт без необхідного дозволу є підставою для застосування до нього передбаченої законом відповідальності компетентним органами. Проте згідно з умовами договору порядок оплати фактично виконаних робіт не пов'язується з наявністю дозволу на виконання робіт, а тільки з підписанням акту приймання виконаних робіт та довідки про їх вартість. Відсутність такого дозволу не звільняє позивача від оплати виконаних робіт.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з цього та умов п. 4.3.2 договору суд дійшов висновку, що акти мали бути підписані відповідачем протягом 10 робочих днів з дати їх отримання.

Наявними у справі доказами достовірно підтверджується факт отримання відповідачем документів, які є підставою для оплати, 22.04.2016 р. (оскільки інших доказів на підтвердження дати їх отримання немає), тому відповідач мав підписати акти до 11.05.2016 р. (враховуючи святкові дні).

За умовами п. 3.3 договору відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом двох місяців після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, роботи мали бути оплачені відповідачем до 11.07.2016 р., отже прострочення виконання зобов'язання виникло з 12.07.2016 р.

Відповідач не надав доказів оплати виконаних робіт.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов'язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов'язань. Якщо учасники зобов'язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов'язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов'язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов'язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов'язання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобов'язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" 66 284 грн. 00 коп. основного боргу.

У зв'язку з порушення відповідачем строків оплати, позивачем заявлено до стягнення 17 737 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 4 194 грн. 96 коп. 3 % річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

На підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував на суму заборгованості (66 284,00 грн.) 3% річних за період з 07.07.2016 р. по 15.08.2018 р. (770 днів) в сумі 4 194 грн. 96 коп. та інфляційні втрати за період з 07.07.2016 р. по 01.07.2018 р. в сумі 17 737 грн. 60 коп.

Враховуючи встановлену судом дату прострочення виконання зобов'язання -12.07.2016 р., суд здійснив перерахунок 3% річних в межах заявлених позовних вимог за період з 12.07.2016 р. по 15.08.2018 р. (765 днів), що склало 4 165 грн. 16 коп.

За розрахунком суду інфляційні втрати є меншими, ніж заявлено до стягнення позивачем, тому суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 17 316 грн. 70 коп.

Суд визнав безпідставними доводи відповідача щодо зловживання позивачем своїми правами, які, на думку відповідача, полягають у неподанні позову про стягнення заборгованості протягом майже трьох років, що сприяло збільшенню періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України є правом кредитора та заходом відповідальності боржника за порушення грошових зобов'язань.

Обставини, встановлені постановою Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №752/13945/15-ц, на яку посилається відповідач, стосувались нарахування штрафних санкцій, а не 3% річних та інфляційних втрат. Правова природа зазначених нарахувань є різною. Норми ст. ст. 551, 616 Цивільного кодексу України, на застосування яких вказав Верховний Суд, передбачають випадки зменшення неустойки (штрафу, пені) та не підлягають застосуванню до 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідачу було відомо про наявність підстав для оплати робіт, оскільки акти виконаних робіт та довідки про їх вартість були відповідачем отримані, а умови та строки оплати робіт чітко визначені договором та відповідачу були відомі. Обов'язок з оплати робіт не пов'язаний із пред'явленням позивачем позову до суду.

У зв'язку з цим відповідач безпідставно посилається на обставину непред'явлення позивачем позову протягом тривалого часу як підставу для звільнення відповідача від сплати 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, факт порушення відповідачем термінів розрахунків, передбачених договорами, є доведеним та враховуючи вищевикладене суд задовольняє позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 66 284 грн. 00 коп., сума інфляційних втрат в розмірі 17 316 грн. 70 коп. та сума 3 % річних в розмірі 4 165 грн. 16 коп.

В частині стягнення 29 грн. 80 коп. 3 % річних слід відмовити.

В частині стягнення 420 грн. 90 коп. інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом було досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи та надано оцінку всім доводам сторін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Також позивачем заявлені до відшкодування витрати на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 8 500 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Позивачем не надано договору про надання правової допомоги з адвокатом, доказів на підтвердження фактичного надання адвокатом правової допомоги позивачу по цій справі, доказів на підтвердження обсягу цих робіт та доказів оплати позивачем послуг адвоката.

Таким чином, заявлені витрати на професійну правову допомогу в сумі 8 500 грн. 00 коп. є непідтвердженими та не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Єланцева Володимира Михайловича м. Баштанка, Баштанській район, Миколаївська область до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" , м. Енергодар, Запорізька область задовольнити частково.

Стягнути з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503 Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 52, ) на користь Фізичної особи-підприємця Єланцева Володимира Михайловича (56101 АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 66 284 (шістдесят шість тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 00 коп. основного боргу, 4 165 (чотири тисячі сто шістдесят п'ять) грн. 16 коп. 3 % річних, 17 316 (сімнадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 70 коп. інфляційних втрат, 1 755 (одна тисяча сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп. судового збору. Видати накази.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення оформлено та підписано 29.12.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Дроздова