ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1862/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1862/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Мочинського Анатолія Романовича,

м. Біла Церква

до Закритого акціонерного товариства «Компанія «Флекс-Пак», м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності

представники:

від позивача: Мочинський А.Р.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Мочинський Анатолій Романович (надалі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Закритого акціонерного товариства «Компнаія «Флекс-Пак» (надалі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: адміністративний корпус загальною площею 523,9 кв.м.; трансформаторна підстанція загальною площею 33,8 кв.м.; складські приміщення загальною площею 406,0 кв.м.; склад загальною площею 33,5 кв.м.; механічні майстерні і гараж загальною площею 279,4 кв.м.; тунельна (обжигова) піч, сушильні камери 7 шт, сушильні камери 4 шт, формувальне відділення, формувальний цех загальною площею 2 950,0 кв.м.; галерея та заготувальна дільниця загальною площею 195,6 кв.м.; споруда котельні загальною площею 157,2 кв.м., ГРП загальною площею 16,9 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» зобов'язань перед ТОВ «Будмонтаж» за Угодою про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008. Між позивачем та ТОВ «Будмонтаж» було укладено договір поруки від 10.09.2010, за яким позивач поручився перед ТОВ «Будмонтаж» за виконання обов'язку ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» щодо погашення заборгованості в розмірі 1 021 759,80 грн. згідно Угоди про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду в позивкове зобов'язання від 24.04.2008. У 2010 році позивач надав ТОВ «Будмонтаж» юридичні послуги на суму 1 100 000,00 грн., а ТОВ «Будмонтаж» не здійснив розрахунку за надані юридичні послуги. 20.10.2011 між ТОВ «Будмонтаж» та позивачем було підписано акт взаємозаліку по зустрічних зобов'язаннях, відповідно до якого сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 1 021 759,80 грн. (позивач, як поручитель за зобов'язаннями ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» перед ТОВ «Будмонтаж» згідно Угоди про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008, та ТОВ «Будмонтаж» за заборгованістю перед позивачем за надані юридичні послуги).

Тобто, позивач вважає себе таким, що виконав зобов'язання за ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» перед ТОВ «Будмонтаж» щодо погашення заборгованості в розмірі 1 021 759,80 грн. згідно Угоди про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008. Позивач вважає, що має усі права кредитора щодо зобов'язання ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» за Угодою про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а саме по договору іпотеки № 3688 від 17.06.2008, укладеному між ТОВ «Будмонтаж» («іпотекодержатель») та ЗАТ «Компанія «Флекс-Пак» («іпотекодавець»).

Ухвалою суду від 27.08.2018 позовну заяву ФОП Мочинського А.Р. до ЗАТ «Компанія «Флекс-Пак» залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.09.208 відкрито провадження у справі № 911/1862/18 та призначено підготовче засідання на 10.10.2018 о 10 год. 20 хв.

В підготовче засідання 10.10.2018 відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 10.10.2018 відкладено підготовче засідання на 07.11.2018 об 11 год. 40 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 31283/18 від 01.11.2018) позивач надав клопотання від 30.10.2018 про долучення документів до матеріалів справи.

В підготовче засідання 07.11.2018 відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 07.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 911/1862/18 до розгляду по суті на 28.11.2018 об 11 год. 30 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 32053/18 від 23.11.2018) позивач надав додаткові письмові пояснення по справі.

Через канцелярію суду (вх. № 33092/18 від 28.11.2018) позивач надав клопотання від 26.11.2018 про перенесення розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.11.2018 відкладено розгляд справи по суті на 19.12.2018 о 10 год. 40 хв.

Ухвали суду направлялися на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отримання відповідачем ухвал суду підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Присутній в судових засіданнях позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові та у додаткових письмових поясненнях.

Відповідач жодного разу в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разу ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж» укладено Угоду про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання.

Так, в Угоді від 24.04.2008 зазначено, що ТОВ «Будмонтаж» виконало роботи ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» за договором генпідряду № 55/10/2006 на будівництво «Заводу енергозберігаючих будівельних матеріалів» в с. Червоне Фастівського району Київської області від 03.11.2006. ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» не виконало своїх зобов'язань по оплаті виконаних робіт. Борг ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» перед ТОВ «Будмонтаж» складає 1 021 759,80 грн. Зобов'язання ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» по сплаті ТОВ «Будмонтаж» грошової суми 1 021 759,80 грн., замінено позиковим зобов'язанням між тими ж особами та встановлено кінцевий строк погашення позики - жовтень 2009 року.

17 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж» («іпотекодержатель») та Закритим акціонерним товариством «Компанія «Флекс-Пак» («іпотекодавець», відповідач) укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік І.В.

Так, вказаний Договір іпотеки забезпечує вимогу ТОВ «Будмонтаж», що випливає з Угоди про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008, укладеної між ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж», за умовами якого ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» зобов'язаний до 30.09.2009 повернути ТОВ «Будмонтаж» («іпотекодержатель») заборгованість у розмірі 1 021 759,80 грн.

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме, майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: адміністративний корпус загальною площею 523,9 кв.м.; трансформаторна підстанція загальною площею 33,8 кв.м.; складські приміщення загальною площею 406,0 кв.м.; склад загальною площею 33,5 кв.м.; механічні майстерні і гараж загальною площею 279,4 кв.м.; тунельна (обжигова) піч, сушильні камери 7 шт, сушильні камери 4 шт, формувальне відділення, формувальний цех загальною площею 2 950,0 кв.м.; галерея та заготувальна дільниця загальною площею 195,6 кв.м.; споруда котельні загальною площею 157,2 кв.м., ГРП загальною площею 16,9 кв.м.

Предмет іпотеки належить ЗАТ «Компанія «Флекс-Пак» («іпотекодавець», відповідач) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Ж.

22 жовтня 2010 року між іпотекодержателем та іпотекодавцем укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору від 17.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. В даному Договорі про внесення змін до Іпотечного договору вказано, що Договір іпотеки забезпечує вимогу ТОВ «Будмонтаж», що випливає з Угоди про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008, укладеної між ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж», за умовами якого ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» зобов'язаний до 30.10.2011 повернути ТОВ «Будмонтаж» («іпотекодержатель») заборгованість у розмірі 1 021 759,80 грн.

Тобто, змінено строк виконання ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» зобов'язання по поверненню позики за Угодою про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008. Але доказів внесення змін до Угоди про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008 щодо строків повернення позики до суду не надано.

10 вересня 2010 року між ТОВ «Будмонтаж» та Фізичною особою-підприємцем Мочинським Анатолієм Романовичем укладено Договір поруки відповідно до умов якого ФОП Мочинський А.Р. поручається перед ТОВ «Будмонтаж» за виконання обов'язку ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» щодо погашення заборгованості в розмірі 1 021 759,80 грн. за Угодою про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008.

Як зазначає позивач, у 2010 році він надав ТОВ «Будмонтаж» юридичні послуги на суму 1 100 000,00 грн., а ТОВ «Будмонтаж» не здійснило розрахунку за надані послуги, а також, оскільки з 10.09.2010 ФОП Мочинський А.Р. виступав поручителем боржника у відносинах, де кредитором є ТОВ «Будмонтаж», то 30.10.2011 між ТОВ «Будмонтаж» та ФОП Мочинський А.Р. було підписано Акт взаємозаліку.

Так, у Акті взаємозаліку від 30.10.2011 зазначено, що ФОП Мочинський А.Р. надав послуги ТОВ «Будмонтаж» на суму 1 100 000,00 грн. ТОВ «Будмонтаж» є кредитором по Угоді про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позивкове зобов'язання від 24.04.2008 в сумі 1 021 759,80 грн., ФОП Мочинський А.Р. є поручителем за даною угодою. У відповідності з домовленістю про залік заборгованості ТОВ «Будмонтаж» та ФОП Мочинський А.Р. дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 1 021 759,80 грн. До ФОП Мочинський А.Р., який вважається, що виконав обов'язок за Угодою про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008, провівши розрахунок за ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків», переходять усі права ТОВ «Будмонтаж» щодо боргового зобов'язання, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а саме по договору іпотеки від 17.06.2008, укладеному між ТОВ «Будмонтаж» та ЗАТ «Компанія «Флекс-Пак».

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Позивач зазначає, що має усі права кредитора щодо зобов'язання за основною Угодою про новацію боргового зобов'язання за договором генпідряду № 55/10/2006 в позикове зобов'язання від 24.04.2008, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а саме по договору іпотеки від 17.06.2008.

Частиною 5 ст. 91 Господарського кодексу України передбачено, що ліквідація господарського товариства вважається завершеною, а товариство таким, що припинилося, з дня внесення запису про його ліквідацію до державного реєстру.

Згідно ч. 2 ст. 104 ЦК України та ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.06.2010 було порушено провадження у справі № Б3/141-10 за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Агромікс-Україна» про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

На виконання ухвали підготовчого засідання ініціюючий кредитор опублікував оголошення про порушення справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» (код 34501980) в газеті «Голос України»від 21.08.2010р. № 156 (4906).

Постановою господарського суду Київської області від 19.10.2010 у справі № Б3/141-10 визнано банкрутом Закрите акціонерне товариство «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» (08542, Київська область, Фастівський район, с. Червоне, вул. Білоцерківська, 21; ) та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатора банкрута; підприємницьку діяльність Закритого акціонерного товариства «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» завершено; строк виконання всіх грошових зобов'язань Закритого акціонерного товариства «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків» () встановлено таким, що настав 19.10.2010.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.03.2012 у справі № Б3/141-10 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Закритого акціонерного товариства "Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків" (08542, Київська область, Фастівський район, с. Червоне, вул. Білоцерківська, буд. 21; ); лквідовано юридичну особу Закрите акціонерне товариство "Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків" (08542, Київська область, Фастівський район, с. Червоне, вул. Білоцерківська, буд. 21; ); провадження у справі № Б3/141-10 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків" припинено.

18 травня 2012 року Фастівською районною державною адміністрацією Київської області проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ЗАТ «Завод по виробництву енергозберігаючих будівельних блоків».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Також, ч. 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель - це кредитор за основним зобов'язанням.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

В силу ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 592 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Суд виходить з того, що з огляду на поняття застави (іптеки) як засобу забезпечення виконання зобов'язання, укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають внаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРПОУ.

Якщо покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Відтак, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням і його виключення з ЄДРПОУ не призводить до припинення зобов'язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, якщо до цього іпотекодержателем було реалізовано його право на звернення стягнення на іпотечне майно, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», а боржник належним чином не виконував узяті на себе зобов'язання з погашення боргу (постанова Верховного Суду України від 24 лютого 2016у справі № 3-952гс15).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10.02.2016 по справі № 6-216цс14, від 10.02.2016 по справі № 6-84цс-15, від 06.07.2016 по справі № 3-578гс16, від 12.10.2016 по справі № 5/25-38), у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/8698/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норма права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач у своїх додаткових письмових поясненнях (вх. № суду 32053/18 від 23.11.2018) та у судових засіданнях зазначав, що позивач не є номінальним кредитором та іпотекодержателем, право іпотекодержателя до позивача по договору іпотеки від 17.06.2008 перейшло відповідно до Акту взаємозаліку 30.10.2011, укладеного між ТОВ «Будмонтаж» та позивачем.

Позивачем не надано доказів, що до ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням і його виключення з ЄДРПОУ іпотекодержателем було реалізовано його право на звернення стягнення на іпотечне майно, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Також суд звертає увагу, що згідно п.п. 5.5.1 Договору іпотеки від 17.06.2008 у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цією Угодою, у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

В такому випадку цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

З урахуванням вимог ст.ст. 328, 335, 392 ЦК України у контексті ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем.

Приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Мочинського Анатолія Романовича до Закритого акціонерного товариства «Компанія «Флекс-Пак» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішеннявідповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 18.01.2019.

Суддя О.О. Христенко