ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2114/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 АНІМАЛЬ УКРАЇНА

до Товариства з обмеженою відповідальністю АМО-К

про стягнення 36 487,86 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 АНІМАЛЬ УКРАЇНА із позовною заявою б/н від 21.09.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю АМО-К про стягнення 36 488,07 грн. з яких 29 665,44 грн. основного боргу, 4 756,14 грн. пені, 680,31 грн. 3 % річних та 1 386,18 грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову у справі № 911/2114/18 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У звязку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі № 911/2114/18, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

В ході розгляду справи, 26.10.2018 року представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно прохальної частини якої позивач на підставі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України просив суд стягнути з відповідача 4 756,10 грн. пені, 680,14 грн. 3 % річних, решту вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 29 665,44 грн. та інфляційних в розмірі 1 386,18 грн. залишив без змін.

Таким чином, предметом розгляду даного спору є стягнення з відповідача 36 487,86 грн. з яких 29 665,44 грн. основного боргу, 4 756,10 грн. пені, 680,14 грн. 3 % річних та 1 386,18 грн. інфляційних.

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні № 140 про вручення 26.10.2018 року відповідачу ухвали Господарського суду Київської області від 18.10.2018 року про відкриття провадження у справі № 911/2114/18, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 АНІМАЛЬ УКРАЇНА (далі - позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю АМО-К (далі - відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № 51/13 (далі - Договір) з Додатковою угодою.

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобовязується поставляти (передавати Покупцеві у власність) товари (ветеринарні препарати, вакцини та інш.) на умовах, згідно з переліком та в кількості, визначених відповідно до умов даного Договору (далі - ОСОБА_2), а Покупець зобовязується прийняти ОСОБА_2 та оплатити його вартість у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію ОСОБА_2.

ОСОБА_2 за даним Договором поставляється партіями, партією ОСОБА_2 вважається ОСОБА_2, визначений в одній видатковій накладній (п. 1.2 Договору).

Покупець зобовязується здійснити оплату вартості відповідної партії ОСОБА_2, визначеної у видатковій накладній, в повному обсязі протягом 30 днів з моменту отримання партії ОСОБА_2. Моментом отримання партії ОСОБА_2 є підписання Покупцем видаткової накладної на відповідну партію ОСОБА_2 (п. 2.2 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення його печатками Сторін, та діє до 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань по даному Договору (п. 8.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.12.2015 року).

Як стверджує позивач, на виконання зобовязань за Договором ним було поставлено відповідачу ОСОБА_2 на загальну суму 125 507,87 грн., що підтверджується видатковими накладними: № СА-0002344 від 09.10.2017 року на суму 29 833,20 грн., № СА-0002473 від 24.10.2017 року на суму 66 040,97 грн., № СА-0002571 від 06.11.2017 року на суму 29 633,70 грн., які підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені їх печатками, та довіреностями на отримання ТМЦ.

Однак, відповідач в порушення п. 2.2 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з оплати отриманого ОСОБА_2 не виконав, розрахувався частково 09.10.2017 року на суму 95 842,43 грн., відтак, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 29 665,44 грн., що також підтверджується Актом звірки за 2017 рік, підписаним уповноваженими представниками Сторін та скріпленим їх печатками, на суму 29 665,44 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 13.08.2018 року надіслав відповідачу ОСОБА_3 вих. № 125/08 від 08.08.2018 року про сплату заборгованості за поставлений станом на 06.11.2017 року ОСОБА_2, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

У звязку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 29 665,44 боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 29 665,44 грн., яка також визнана відповідачем в Акті звірки взаєморозрахунків.

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання з оплати ОСОБА_2, позивач згідно прохальної частини заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 4 756,10 грн. пені на підставі п. 5.2 Договору за загальний період з 24.11.2017 року по 06.06.2018 року, 680,14 грн. 3 % річних та 1 386,18 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за загальний період з 24.11.2017 року по 11.09.2018.2018 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості ОСОБА_2, останній зобовязаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вартості ОСОБА_2 за кожен день прострочення платежу. Строк позовної давності по цьому пункту Договору складає три роки.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних, судом встановлено, що вказані нарахування проведено окремо по кожній неоплачені накладній, по кожному періоду на фактичні суми заборгованості. Пеня нарахована в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі в заявлених розмірах.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи (ч. 1. ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем до позовної заяви додано попередній орієнтований розрахунок судових витрат, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1762,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

В підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 1791 від 19.09.2018 року на суму 1 762,00 грн.

Оскільки в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, в строк до прийняття рішення позивачем в підтвердження решти заявлених судових витрат жодних доказів (Акту надання послуг, платіжних доручень тощо) не подано, господарський суд залишає без розгляду заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача судом покладається відшкодування витрат по сплаті судового збору в повному обсязі в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 АНІМАЛЬ УКРАЇНА до Товариства з обмеженою відповідальністю АМО-К про стягнення 36 487,86 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АМО-К (09621, Київська обл., Рокитнянський район, с. Макіївка, вул. Білоцерківська, буд. 1, ідентифікаційний код 33801110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 АНІМАЛЬ УКРАЇНА (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 18/14, корп. 1, офіс 301-303, ідентифікаційний код 34293400) 29 665 (двадцять девять тисяч шістсот шістдесят пять) грн. 44 коп. основного боргу, 4 756 (чотири тисячі сімсот пятдесят шість) грн. 10 коп. пені, 680 (шістсот вісімдесят) грн. 14 коп. 3 % річних, 1 386 (одна тисяча триста вісімдесят шість) грн. 18 коп. інфляційних та 1 792 (одна тисяча сімсот девяносто два) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.12.2018 р.

Суддя Т.П. Карпечкін