У Х В А Л А

26 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/2034/16

Провадження № 12-303гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Кібенко O.Р.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи№ 911/2034/16

за позовом Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради (далі - Міськрада)

до відповідачів:

1. Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області),

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтер-Профіт» (далі - ТОВ «Компанія Інтер-Профіт»),

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтер-Кастомс» (далі - ТОВ «Компанія Інтер-Кастомс»),

4. Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - Банк)

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1. ОСОБА_3, 2. ОСОБА_4, 3. ОСОБА_5, 4. ОСОБА_6, 5. ОСОБА_7, 6. ОСОБА_8, 7. ОСОБА_9, 8. ОСОБА_10, 9. ОСОБА_11, 10. ОСОБА_12, 11. ОСОБА_13, 12. ОСОБА_14, 13. ОСОБА_15, 14. ОСОБА_16, 15. ОСОБА_17, 16. ОСОБА_18, 17. ОСОБА_19, 18. ОСОБА_20, 19. ОСОБА_21, 20. ОСОБА_22, 21. ОСОБА_23, 22. ОСОБА_24, 23. ОСОБА_25, 24. ОСОБА_26, 25. ОСОБА_27, 26. ОСОБА_28, 27. ОСОБА_29, 28. ОСОБА_30, 29. ОСОБА_31, 30. ОСОБА_32, 31. ОСОБА_33, 32. ОСОБА_34, 33. ОСОБА_35, 34. ОСОБА_36, 35. ОСОБА_37, 36. ОСОБА_38, 37. ОСОБА_39, 38. ОСОБА_40, 39. ОСОБА_41, 40. ОСОБА_42, 41. ОСОБА_43, 42. ОСОБА_44, 43. ОСОБА_45, 44. ОСОБА_46, 45. ОСОБА_47, 46. ОСОБА_48, 47. ОСОБА_49, 48. ОСОБА_50, 49. Державне підприємство «Радіопередавальний центр»

про визнання недійсними наказів, визнання недійсними договорів іпотеки, витребування земельних ділянок

за касаційною скаргоюпершого заступника прокурора Київської області

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Міськради до ГУ Держгеокадастру у Київській області, ТОВ «Компанія Інтер-Профіт», ТОВ «Компанія Інтер-Кастомс», Банку про:

- визнання недійсними наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області від 25 червня 2013 року про припинення права користування земельною ділянкою та від 24 липня 2013 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність 48-ми фізичним особам;

- визнання недійсними договорів іпотеки від 23 грудня 2014 року № 1377, укладеного між ТОВ «Компанія Інтер-Профіт» та Банком, та від 30 червня 2015 року № 910, укладеного між ТОВ «Компанія Інтер-Кастомс» та Банком;

- витребування на користь територіальної громади в особі Міськради з незаконного володіння ТОВ «Компанія Інтер-Профіт» земельних ділянок загальною площею 76,6705 га, вартістю 2622131,10 грн, а з незаконного володіння ТОВ «Компанія Інтер-Кастомс» земельної ділянки загальною площею 18,00 га, вартістю 615600 грн, розташованих по вул. Кутузова, м. Бровари, Київська область.

Позов мотивовано тим, що земельна ділянка комунальної власності загальною площею 94,67 га неправомірно вибула з володіння територіальної громади міста Бровари. В порушення земельного законодавства ГУ Держземагенства у Київській області безпідставно передало земельну ділянку у власність 48-ми фізичним особам для ведення особистого селянського господарства, а тому вона на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підлягає поверненню власнику. Договори іпотеки підлягають визнанню недійсними, оскільки Міськрада, як власник земельних ділянок, не є їх стороною.

Господарський суд Київської області рішенням від 05 жовтня 2017 року в позові відмовив.

Київський апеляційний господарський суд постановою від 02 липня 2018 року рішення Господарського суду Київської області від 05 жовтня 2017 року скасував, провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Постанова мотивована тим, що вимоги про визнання недійсними наказів ГУ Держземагентства у Київській області підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вони стосуються прав та охоронюваних законом інтересів фізичних осіб. Інші позовні вимоги мають похідний характер.

У жовтні 2018 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування зазначеної постанови та про передачу справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Скаржник посилається на порушення апеляційним судом правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 17 грудня 2018 року відкрила касаційне провадженнята на підставі частини шостої статті 302 ГПК України передала справу разом з касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської областіна розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки судове рішення оскаржується з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частиною шостою статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Оскільки скаржник оскаржує судове рішення апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Частиною тринадцятою статті 8 ГПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 301 ГПК України розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

У пункті 96 висновку № 6 від 24 листопада 2004 року Консультативної ради європейських суддів (далі - КРЄС) «Про справедливий суд у розумні строки та роль судді в судових процесах з урахуванням альтернативних засобів вирішення спорів» передбачається, що суд повинен, крім випадків, чітко визначених законом, мати можливість вирішувати, яке саме, усне чи письмове, провадження застосовувати. При цьому у пунктах 104-105 цього висновку зазначено, що кожна окрема справа потребує «пропорційного» розгляду, тобто в такий спосіб, що дозволяє сторонам досягти справедливості ціною, спільномірною з проблемами, що розглядаються, й ціною позову, а також у такий спосіб, що дозволяє суду розглянути інші справи в розумні строки.

КРЄС зазначає, що обмеження повноважень судді щодо вирішення питання чи слід застосовувати усну або письмову форму провадження є несумісними з ефективним правосуддям (пункт 106 цього ж висновку).

Оскільки відповідно до графіку проведення судових засідань Великої Палати Верховного Суду справи господарської юрисдикції призначаються у судовому засіданні на червень 2019 року, призначення цієї справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи призведе до затягування її розгляду.

У зв'язку з цим Велика Палата Верховного Суду вважає, що призначення справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників відповідатиме принципам ефективного правосуддя.

Згідно із частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Водночас Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 травня 1988 року у справі «Екбатані проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо апеляційна скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З матеріалів справи вбачається, що суди першої й апеляційної інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи та за їх участю, тобто відбувся публічний розгляд справи.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права та зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників справи в судове засідання, ВеликаПалата Верховного Суду не вбачає підстав для розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників.

Відповідно до частини першої статті 306 ГПК України касаційна скарга на судові рішення має бути розглянута протягом шестидесяти днів з дати постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження у справі. Враховуючи те, що відповідно до графіку проведення судових засідань дотримання зазначеного строку є неможливим, призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи дозволить значно зменшити строки розгляду касаційної скарги.

Враховуючи викладене, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Керуючись статтями 8, 233-235, 301, 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

У Х В А Л И Л А:

1. Прийняти до розгляду справу № 911/2034/16 за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області напостанову Київського апеляційного господарського суду від 02 липня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 20 березня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Р. Кібенко

Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима І. В. Саприкіна

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

О. С. Золотніков О. С. Ткачук

В. С. Князєв В. Ю. Уркевич

Л. М. Лобойко О. Г. Яновська