ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Справа № 915/921/18

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 - дов.№09-01/49 від 18.07.2018,

представників відповідача: ОСОБА_2 - дов.№3-470 від 27.09.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства ОСОБА_3 теплоелектроцентраль

(54020, м.Миколаїв, вул.Каботажний спуск, буд.18),

до відповідача: Комунального житлово-експлуатаційного підприємства

ОСОБА_3 міської ради Зоря

(54018, м.Миколаїв, вул.Молодогвардійська, буд.57-Б),

про: стягнення суми заподіяних збитків у розмірі 1732444,85 грн,-

в с т а н о в и в:

20.08.2018 Приватне акціонерне товариство ОСОБА_3 теплоелектроцентраль звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №09-01/1180 від 16.08.2018, в якій просить стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства ОСОБА_3 міської ради Зоря суму заподіяних збитків за понаднормовий витік теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК-221/6-1 до житлового будинку №263 по пр.Центральному в м.Миколаєві за період з 03.11.2016 по 10.12.2016 у розмірі 1732444,85 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне.

25.10.2016 ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» здійснено підключення буд.№263 по пр.Центральному у м.Миколаєві до системи централізованого опалення.

При перевірці внутрішньоквартальних теплових мереж працівниками ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» 02.11.2016 виявлено аварійний підтоп теплової камери ТК221/6-1 та встановлено, що витік теплоносія відбувається зі сторони внутрішньоквартальних теплових мереж до буд.№263 по пр.Центральному у м.Миколаєві.

Позивач зазначає, що балансова належність внутрішньоквартальної теплової мережі до буд.№263 по пр.Центральному підтверджується наступними документами: додатком №1 «Акт розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідальності сторін» до договору №5008 від 19.10.2016 про забезпечення передачі (транзиту теплової енергії) та гарячої води зовнішніми та внутрішньобудинковими тепловими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який укладено між ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» та ОСББ «Центральний 263»; листом відповідача вих.№3-245 від 25.06.2013, в якому, на думку позивача, чітко вказано відповідачем, що саме він є балансоутримувачем зазначеної внутрішньоквартальної теплової мережі; копією карти прибудинкової території будівель. Вказані документи погоджені та підписані працівниками відповідача.

Крім того, 03 та 06 листопада 2016 року відповідачу було вручено приписи з вимогою усунення дефектів на тепловій мережі до житлових будинків №№261, 263 та 265 по просп.Центральному у м.Миколаєві.

06.12.2016 та 10.12.2016 з метою встановлення об'єму понаднормового витоку теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК221/6-1 до житлового будинку №263 по пр.Центральному в м.Миколаєві (місце прориву мережі), здійснено відключення зазначеної ділянки від теплопостачання. За результатами проведеної роботи складено акт від 10.12.2016 в двох екземплярах (для кожної сторони). Згідно акта об'єм витоку теплоносія на зазначеній ділянці склав 17 тон за годину.

На підставі акту від 10.12.2016 проведено розрахунок понаднормового витоку теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК221/6-1 до житлового будинку №263 по пр.Центральному в м.Миколаєві за період з 03.11.2016 по 10.12.2016, за яким об'єм витоку хімічно очищеної води склав 15198 тон, кількість тепла з витоком - 819 Гкал.

29.12.2016 на адресу відповідача направлено рахунок №3193 за теплову енергію спожиту в грудні 2016 року, акт прийому-передачі теплової енергії у грудні 2016 року, акт про витік теплоносія від ТК221/6-1 на внутрішньоквартальних мережах, розрахунок кількості витоку теплоносія та теплової енергії з витоком за період з 03.11.2016 по 10.12.2016, припис щодо усунення витоку теплоносія від 03.11.2016, копія телефонограм щодо усунення витоку теплоносія від 05.11.2016, копії діаграм що підтверджують витік теплоносія.

Позивач стверджує, що розмір збитків ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» за понаднормовий витік теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК-221/6-1 до житлового будинку №263 по просп.Центральному в м.Миколаєві за період з 03.11.2016 по 10.12.2016 склав 1732444,85 грн.

Посилаючись на положення ч.1 ст.174, ст.ст.224, 225 ГК України, ст.1, п.6 ч.2 ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.6.3.3, 6.3.4, 6.3.76 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №71 від 14.02.2007, позивач стверджує, що вищезазначена теплова мережа знаходилась на балансі та обслуговуванні відповідача, тому відповідальність за її експлуатацію та відшкодування збитків завданих понаднормовим витоком теплоносія повинен нести відповідач - КЖЕП ММР «Зоря».

Крім того, позивач зазначає, що оскільки згадана внутрішньоквартальна теплова мережа не знаходилась на балансі позивача, підприємство не проводило гідравлічні випробування вищезазначеної мережі. Заборони подавати теплоносій, у разі відсутності гідравлічних випробувань мереж, законодавчо не встановлено.

Оскільки відповідач борг не визнав та не сплатив завдані збитки, посилаючись на те, що вказана теплотраса не знаходиться та ніколи не знаходилась на його балансі, ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» звернулось до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позов (а.с.73-76), доповненнях до відзиву (а.с.81, 82) та письмових запереченнях (а.с.132, 133) просить відмовити у задоволені позовних вимог та зазначає, що відповідач дійсно у 2013 році витрачав кошти на утримання теплових мереж, але навіть на той час на балансі КЖЕП ММР «Зоря» вони не знаходились, їх утримання було змушене, так як по даним мережам подавався теплоносій до будинків, які обслуговувались КЖЕП ММР «Зоря», а саме багатоквартирні будинки №261, 263, 265 по просп.Центральному, саме тому позивачу було направлено листа вих.№3-245 від 25.06.2013 щодо необхідності передачі на баланс позивача внутрішньоквартальних теплових мереж.

Відповідач зазначає, що Договір №5008 від 19.10.2016 та Акт розмежування балансової належності мереж були укладені між ПАТ «ОСОБА_3 ТЕЦ» та ОСББ «Центральний 263» без участі відповідача. Акт розмежування балансової належності мереж не передавався до підприємства відповідача з метою врегулювання належності мереж та належного погодження. Уповноваженим представником підприємства, який має право ставити підпис на будь-яких договорах, листах, план-схемах, тощо, є лише директор підприємства згідно п.6.3 статуту КЖЕП ММР «Зоря». Будь-які інші працівники підприємства не мають право підпису таких документів, а тому їх підпис не створює правових наслідків.

Будинок по пр.Центральному, 263 був списаний з балансу відповідача 01.07.2016. Тобто на момент витоку теплоносія відповідальність за мережі, що підходять до будинку мав нести постачальних (позивач) та споживач - ОСББ «Центральний 263», який визнаний балансоутримувачем.

Розрахунок вартості збитку здійснювався на підставі акту від 10.12.2016, складеного представниками позивача. В даному акті помилково абонентом визначено КЖЕП ММР «Зоря», хоча з 19.10.2016, абонентом згідно договору №5008 від 19.10.2016 було ОСББ «Центральний 263», що також підтверджується нарядом від 25.10.2016, щодо підключення зазначеного будинку до теплопостачання.

Відповідач зазначає, що матеріали позовної заяви свідчать, що витік теплоносія відбувався на протязі місяця, про що було відомо позивачу, та останнім не було вжито заходів щодо припинення постачання теплової енергії до будинку по пр.Центральному, 263 та проведення ремонтних робіт для запобігання збитку завданого витоком теплоносія. Також пуск теплоносія по мережах, які не пройшли гідравлічні випробування (що вказується позивачем) є підтвердженням взяття на себе повної відповідальності за наслідки таких діє теплопостачальною організацією.

Відповідач наголошує, що вказані внутрішньоквартальні теплові мережі були прийнятті на баланс відповідача 14.12.2016, як безхазяйні й в подальшому в грудні 2016 року передані на баланс Управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради. На даний час теплові мережі за адресою просп.Центральний, 263 знаходяться на балансі ОКП «Миколаївоблтеплоенерго».

Ухвалою суду від 27.08.2018 у даній справі відкрито провадження. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

У підготовчих засіданнях 27.09.2018 та 22.10.2018 у відповідності до ст.ст.183, 202 ГПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) судом оголошувались перерви.

22.10.2018 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 15.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 27.11.2018 у відповідності до ст.202 ГПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) судом оголошувалась перерва.

Під час розгляду справи, представник позивача підтримав доводи, викладені у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача, під час розгляду справи, підтримував доводи, викладенні у відзиві на позовну заяву, доповненнях до відзиву та письмових запереченнях.

У судовому засіданні 20.12.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

За розпорядженням в.о. начальника Управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради №354р від 15.09.2010 з додатками до нього (а.с.142-168) ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» передало КЖЕП ММР «Зоря» обєкти житлового фонду та обєкти комунального призначення, які прийняті до комунальної власності територіального громади м.Миколаєва. Згідно додатку №1 (а.с.158) до вказаного розпорядження «Перелік основних фондів, які знаходяться на балансі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та підлягають передачі в комунальну власність міста» КЖЕП ММР «Зоря» передано на баланс в тому числі й житловий будинок по просп.Леніна (на даний час Центральний), буд.263.

З вказаного розпорядження та додатків до нього не вбачається, що внутрішньоквартальні теплові мережі до буд.№263 по пр.Центральному у м.Миколаєві передані на баланс КЖЕП ММР «Зоря».

Тобто, відповідачем у 2010 році було прийнято на баланс лише багатоквартирний будинок №263 по просп.Леніна (на даний час Центральний) в м.Миколаєві без внутрішньоквартальних теплових мереж, по яким подається теплова енергія до нього.

На виконання розпорядження начальника Управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради №228-Р від 24.06.2016 (а.с.134) КЖЕП ММР «Зоря» за актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 29.06.2016 (а.с.134-139) передало ОСББ «Центральний 263» житловий комплекс за адресою: м.Миколаїв, пр.Центральний, буд.263.

Відповідно до наряду на підключення до системи опалення (а.с.21) 25.10.2016 ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ», на підставі рішення Виконкому ОСОБА_3 міської ради №2708 від 17.10.2016, здійснено підключення буд.№263 по пр.Центральному у м.Миколаєві до системи централізованого опалення. Вказаний наряд складено у двосторонньому порядку та підписаний представником ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» та представником абонента - ОСББ «Центральний 263».

03.11.2016 та 06.11.2016 позивачем вручено відповідачу приписи (а.с.23, 24) з вимогою усунення дефектів на тепловій мережі від ТК221/6-1 до житлових будинків №№261, 263 та 265 по пр.Центральному у м.Миколаєві, які були встановлені працівниками ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» 02.11.2016. Вказані приписи позивач направляв відповідачу, оскільки вважав, що зазначені внутрішньоквартальні теплові мережі знаходяться на балансі відповідача та обслуговуються ним.

Представниками ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» в односторонньому порядку складено акт від 10.12.2016 (а.с.30), в якому встановлено, що 06.12.2016 та 10.12.2016 з метою встановлення об'єму понаднормового витоку теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК221/6-1 до житлового будинку №263 по пр.Центральному в м.Миколаєві, представниками позивача ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» здійснювались відключення зазначеної ділянки в ТК221/6-1 від теплопостачання після чого витрати підживлювальної води за показниками приладу обліку ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» (а.с.31) 06.12.2016 зменшувався з 78 т/год до 61 т/год, а 10.12.2016 з71 т/год до 55 т/год. До того ж, в акті зафіксовано, що при підключенні вказаної ділянки до теплопостачання 06.12.2016 витрати підживлювальної води збільшувались з 61 т/год до 78 т/год. Також в акті зафіксовано, що об'єм витоку теплоносія на зазначеній ділянці склав 17 тон за годину.

На підставі вказаного акту від 10.12.2016 позивачем проведено розрахунок понаднормового витоку теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК221/6-1 до житлового будинку №263 по пр.Центральному в м.Миколаєві за період з 03.11.2016 по 10.12.2016, за яким об'єм витоку хімічно очищеної води склав 15198 тон, кількість тепла з витоком - 819 Гкал (а.с.17), та розрахунок завданих збитків за понаднормовий витік теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК-221/6-1 до житлового будинку №263 по просп.Центральному в м.Миколаєві за період з 03.11.2016 по 10.12.2016 в сумі 1732444,85 грн (а.с16).

Позивачем на адресу відповідача направлено рахунок №3193 за теплову енергію спожиту в грудні 2016, акт прийому-передачі теплової енергії у грудні 2016, акт про витік теплоносія від ТК221/6-1 на внутрішньоквартальних мережах, розрахунок кількості витоку теплоносія та теплової енергії з витоком за період з 03.11.2016 по 10.12.2016, припис щодо усунення витоку теплоносія від 03.11.2016, копія телефонограм щодо усунення витоку теплоносія від 05.11.2016, копії діаграм що підтверджують витік теплоносія.

Листом №3-10 від 12.01.2017 (а.с.49) відповідач підтвердив отримання рахунку №3193 за теплову енергію спожиту в грудні 2016 року та повідомив позивача про те, що теплотраси, по яким подається теплоносій в будинки №261, 263, 265 по пр.Центральному, не обліковуються на балансі КЖЕП ММР «Зоря» та взагалі не знаходились на балансі жодної установи. КЖЕП ММР «Зоря» повідомив, що в грудні 2016 року, відповідно до рішення Виконкому ОСОБА_3 міської ради, теплотраси були прийняті на баланс Управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради та згідно до додаткової угоди до договору оренди №59 та акту прийому-передачі №57 від 26.12.2016 передані на баланс ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». В звязку з чим, відповідач просив виключити з рахунку обєкти, які не знаходяться та ніколи не були на його балансі.

Оскільки відповідач не визнав та не сплатив суму нарахованих позивачем збитків, посилаючись на те, що зазначена теплотраса не знаходиться та ніколи не знаходилась на його балансі, ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» звернулось до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. За ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

При вирішенні вказаної категорії спорів перш за все має бути з'ясована правова підстава покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (ст.623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (гл.82 ЦК України).

В якості правової підстави позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України, згідно яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Суд вважає, що вказані позивачем норми права не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, виходячи з наступного.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто збитки це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також неодержаних кредитором доходів, які б він одержав, коли зобовязання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобовязання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового звязку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем відсутні договірні правовідносини.

Факт завдання фізичній або юридичній особі, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Системний аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє дійти висновку, що за загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем в підтвердження завдання йому шкоди відповідачем, а саме знаходження внутрішньоквартальної теплової мережі від ТК221/6-1 до буд.№263 по просп.Центральному в м.Миколаєві, надав:

1) копію договору №5008 від 19.10.2016 про забезпечення передачі (транзиту теплової енергії) та гарячої води зовнішніми та внутрішньобудинковими тепловими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який укладено між ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» та ОСББ «Центральний 263», тобто без участі відповідача, та копію додатку №1 до вказаного договору «Акт розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідальності сторін» із Схемою розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, на якій знаходиться відбиток штампу КЖЕП ММР «Зоря» та ініціали ОСОБА_5 (а.с.11-15, 20).

Судом також встановлено, що на вказаній схемі відсутній підпис керівника сторони зазначеного договору, а саме виконавця послуг ПАТ «ОСОБА_3 ТЕЦ», та відсутні дати складання вказаної схеми, що унеможливлює встановлення набрання вказаною схемою чинності як документу;

2) копію листа відповідача вих.№3-245 від 25.06.2013 (а.с.22), в якому, останній, зокрема, просить взяти на обслуговування внутрішньоквартальні теплові мережі «пр.Леніна, 263 156 п/м». З приводу даного листа відповідачем надані пояснення, що ним у той період часу дійсно був вимушений витрачати кошти на утримання спірних теплових мереж, оскільки по даним мережам подавався теплоносій до будинків, які в 2013 році обслуговувались КЖЕП ММР «Зоря», а саме багатоквартирні будинки №261, 263, 265 по пр.Центральному, саме тому позивачу було направлено вказаного листа щодо необхідності передачі на баланс позивача внутрішньоквартальних теплових мереж;

3) копію карти прибудинкової території будівель (а.с.67, 68) по просп.Леніна, 261, 263, 265; на якій за твердженням позивача міститься погодження головного інженера КЖЕП ММР «Зоря» ОСОБА_6. Натомість, судом встановлено, що вказана карта складена станом на 26.12.2002 та не містить погодження самого позивача ОСОБА_3 ТЕЦ та підтвердження знаходження на балансі відповідача спірної внутрішньоквартальної теплової мережі.

Відповідач зазначає, що теплова мережа, на якій стався витік теплоносія (від ТК221/6-1 до буд.№263 по просп.Центральному в м.Миколаєві), на його балансі ніколи не перебувала. В підтвердження своєї позиції відповідачем надані суду фінансова звітність за 2015 - 2016 роки (перелік основних засобів, форм 1, 2, 5) (а.с.83-107), розпорядження в.о. начальника Управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради №354р від 15.09.2010 з додатками до нього (а.с.142-168), розпорядження начальника Управління з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради №228-Р від 24.06.2016 (а.с.134).

Оцінивши надані позивачем та відповідачем докази суд дійшов висновку, що в період з 03.11.2016 по 10.12.2016, за який позивачем проведено розрахунок понаднормового витоку теплоносія на внутрішньоквартальній тепловій мережі від ТК221/6-1 до житлового будинку №263 по пр.Центральному в м.Миколаєві, КЖЕП ММР «Зоря» не було власником або балансоутримувачем вказаної теплотраси.

Таким чином, не доведеним є факт завдання шкоди позивачу саме відповідачем як особою, яка повинна відповідати за завдану шкоду.

До того ж, суд приймає до уваги, те що, самим позивачем в позовній заяві зазначено та підтверджено його ж актом від 10.12.2018 про вжиття ним заходів 06.12.2018 та 10.12.2018 щодо відключення зазначеної ділянки в ТК221/6-1 від теплопостачання, після чого витрати підживлювальної води за показниками приладу обліку ОСОБА_4 «ОСОБА_3 ТЕЦ» зменшувалися, а при підключенні вказаної ділянки до теплопостачання витрати підживлювальної води збільшувались.

Тобто, суд приходить до висновку, що позивач мав можливість з моменту виявлення витоку теплоносія (02.11.2016) власними силами здійснити відключення зазначеної ділянки в ТК221/6-1 для здійснення ремонтних робіт та усунення витоку теплоносія, чим уникнути понесення збитків в розмірі заявленому до стягнення. Натомість, позивач протягом більш ніж місяця (з 02.11.2016 по 10.12.2016) лише констатував факт здійснення такого витоку та не вживав жодних заходів щодо його усунення, а тому шкода була завдана саме внаслідок бездіяльності самого ж позивача.

Враховуючи, що предметом спору є вимога про стягнення завданої шкоди (позадоговірне зобов'язання), а матеріалами справи не підтверджено та не доведено позивачем факту завдання йому шкоди саме відповідачем, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 02.01.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва