ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.2018 р. Справа№ 914/2371/18

Господарський суд Львівської області у складі судді М. Синчука, розглянувши матеріали заяви Обслуговуючого кооперативу «Підлісся», м. Львів,

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №914/2371/18

за позовом: Обслуговуючого кооперативу «Підлісся», м. Львів,

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів,

про: визнання договору про постачання електричної енергії продовженим,

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Підлісся» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» про визнання договору про постачання електричної енергії продовженим.

Ухвалою суду від 21.12.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №914/2371/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.01.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було в одноособовому порядку розірвано Договір про постачання електричної енергії за №1319 від 01.10.2014 р., шляхом надсилання повідомлення, яке не може вважатись належною підставою припинення дії Договору. Просить визнати Договір про постачання електричної енергії № 1319 від 01.10.2014 р., укладений між Обслуговуючим кооперативом «Підлісся» (ідентифікаційний код юридичної особи 39228556) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815), з врахуванням Додаткової угоди б/н від 01.12.2015 року, продовженим на наступний календарний рік.

Як зазначає позивач, у 2015, 2016, 2017 роках Обслуговуючий кооператив «Підлісся» повідомлень про припинення дії Договору не отримував. Отож, виходячи із вищевказаних договірних положень, дія Договору була автоматично продовжена до 31.12.2018 р.

У 2018 році позивач, у визначений п. 9.4. Договору строк, а саме: за місяць до закінченням терміну дії договору 31.12.2018 р., тобто до 30.11.2018 р., повідомлення про припинення дії Договору не отримував, а отже, вважав дію Договору продовженою на наступний календарний рік, тобто до 31.12.2019 р.

Проте, 18.12.2018 р. Обслуговуючим кооперативом «Підлісся» отримано лист від 22.11.2018 р. за № ЕЕЦ-17/8875, скерований останньому та підписаний начальником виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_2 та начальником відділу роботи зі споживачами виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_3, яким ПАТ «Укрзалізниця» повідомила про припинення з 01.01.2019 р. дії Договору про постачання електричної енергії № 1319 від 01.10.2014 р., укладеного з ОК «Підлісся» та, відповідно, припинення постачання електроенергії.

Через канцелярію суду, 21.12.2018 р. від Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» надійшла заява про забезпечення позову у справі №914/2371/18 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» про визнання договору про постачання електричної енергії продовженим.

Як зазначає заявник, згідно Додатку до Договору № 1319 від 01.10.2014 р. «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», об'єктом споживання є квартал житлової забудови у с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області. У випадку припинення дії вказаного Договору житлові будинки, починаючи з 01.01.2019 року, у тому числі на новорічно-різдвяні свята, залишаться без електроенергії.

Наведене, зумовить значні збитки як для самого позивача, так і членів кооперативу, що проживають у житлових будинках, яким за вказаним Договором здійснюється постачання електричної енергії.

Разом з тим, заявник зазначає, що будь яких інших договорів про постачання електричної енергії позивачем не укладено, оскільки має обґрунтовані сподівання на реалізацію передбаченого спірним Договором права на продовження строку постачання електричної енергії за Договором № 1319 від 01.10.2014 р. про постачання електричної енергії.

Таким чином, заявник вважає співмірним та адекватним застосування такого виду забезпечення позову як заборона відповідачу вчиняти дії щодо припинення електропостачання до електроустановок позивача і житлових будинків у с. Рясне- Руське Яворівського району Львівської області, яким здійснюється постачання електричної енергії за Договором № 1319 від 01.10.2014 р.

Позивачем, при поданні заяви про забезпечення позову, зазначено про відсутність, на його думку, підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення. Так, ст. 141 ГПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Із вказаного положення вбачається, що дана норма не є імперативною, тому заходи зустрічного забезпечення позову вживаються на розсуд суду. Враховуючи предмет даного позову, співставляючи його з вжитими заходами забезпечення позову, суд не вбачає підстав для вжиття зустрічного забезпечення. Разом з тим, суд звертає увагу, що ст. 141 ГПК України, передбачено можливість подання клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Суд вважає підставним вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 акціонерному товариству «Українська залізниця» та ОСОБА_1 акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» та в особі Виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» вчиняти дії щодо припинення електропостачання до електроустановок Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» та житлових будинків у с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, яким постачання електричної енергії здійснюється за Договором № 1319 від 01.10.2014 р.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову не зупиняє діяльності відповідача, та не порушує прав третіх осіб, а спрямований на їх захист, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, та не суперечить ст. 137 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАВНОВИВ:

1. Заяву Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» про забезпечення позову задоволити.

2. Заборонити ОСОБА_1 акціонерному товариству «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815; юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) та ОСОБА_1 акціонерному товариству «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815; юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» (код за ЄДРПОУ ВП: 40081195; юридична адреса: 79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; фактична адреса: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 105) та в особі Виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» (код за ЄДРПОУ ВП: 40150221; юридична адреса: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 97; фактична адреса: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 105) вчиняти дії щодо припинення електропостачання до електроустановок Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» (ідентифікаційний код юридичної особи 39228556, юридична адреса: 79031, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 195) та житлових будинків у с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, яким постачання електричної енергії здійснюється за Договором № 1319 від 01.10.2014 р.

3. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Заявник (стягувач): Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» (ідентифікаційний код юридичної особи 39228556, юридична адреса: 79031, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 195)

Боржник (відповідач): Приватне акціонерне товариство «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815; юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) та Приватне акціонерне товариство «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815; юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» (код за ЄДРПОУ ВП: 40081195; юридична адреса: 79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; фактична адреса: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 105) та в особі Виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» (код за ЄДРПОУ ВП: 40150221; юридична адреса: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 97; фактична адреса: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 105)

Ухвала дійсна до пред'явлення до виконання, згідно положень ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набрала законної сили 26.12.2018 року та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду, у порядку та строки передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Синчук М.М.