номер провадження справи 17/125/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Справа № 908/1932/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді – Корсун В.Л., за участю секретаря судового засідання – Юсубової Д.В., розглянувши матеріали справи № 908/1932/18

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю “БД ПРОЕКТ”,

юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38

фактичне місцезнаходження: 11501, Житомирська область, м.Коростень, вул.Сергія Кемського,11-С

адреса для листування: 11501, Житомирська область, м. Коростень. Головпоштамп 1, а/с 4

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-АГРОТЕХ», 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд.23-А

про стягнення 118 982,96 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 25.09.18 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “БД ПРОЕКТ” (далі ТОВ “БД ПРОЕКТ”) від 18.09.18 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-АГРОТЕХ» (далі ТОВ “ТИТАН-АГРОТЕХ”) 118 982,96 грн., а саме: 103 200,00 грн. – основний борг (сума попередньої оплати), 2 507,96 грн. – неустойка за порушення термінів передачі товару.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем обов’язку за договором купівлі-продажу від 03.08.18 №03.08.18 щодо передачі позивачу товару у строк обумовлений договором. У зв’язку з невиконанням відповідачем своїх обов’язків, позивач на підставі ст. 526, 693 ЦК України просить суд стягнути з відповідача попередню оплату за договором у розмірі 103 200,00 грн., а також стягнути з відповідача на підставі п. 5.3 договору неустойку за порушення термінів передачі товару в сумі 2 507,96 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1932/18 між суддями від 25.09.18, зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 27.09.18 судом позовну заяву ТОВ “БД ПРОЕКТ” від 18.09.2018 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв’язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви у визначений строк та спосіб, ухвалою суду від 16.09.18 прийнято позовну заяву ТОВ “БД ПРОЕКТ” від 18.09.18 до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/1932/18 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 15.11.18.

Ухвалою суду від 15.11.18 розгляд справи відкладено на 17.12.18.

На адресу суду 30.10.18 та 03.12.18 від позивача надійшли клопотання аналогічного змісту про розгляд справи без участі представника позивача. В клопотаннях позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники позивача та відповідача в судове засідання у цій справі, які призначені на 15.11.18 та на 17.12.18 не з’явились. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не надав.

Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено в установленому чинним ГПК України порядку шляхом направлення копій ухвал суду від 16.10.18 та від 15.11.18 у цій справі за на адресу місцезнаходження відповідача (69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 23-А), яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.09.18.

Однак, відповідачем не отримано копії ухвали про відкриття провадження у справі № 908/1804/18 від 24.09.18, яка надіслана судом його юридичну адресу, з причин її повернення підприємством поштового зв’язку суду за закінченням встановленого строку зберігання. Вказане підтверджується довідкою ПАТ “Укрпошта” до поштового відправлення за вих. № 013553 від 17.10.18.

Станом на час проведення судового засідання у цій справі призначеного на 17.12.18 підприємством зв'язку до суду не повернуто, ані рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (копії ухвали від 15.11.18 про відкладення розгляду цієї справи) відповідачу, ані саме поштове відправлення (ухвалу) з посиланням на відсутність (вибуття) “ТИТАН-АГРОТЕХ”, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Враховуючи викладене, а також те, що суд із додержанням вимог процесуального закону вжив належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/1932/18, суд дійшов висновку за можливе відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 202, ч. 1 ст. 252 ГПК України розглянути справу за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.18 між товариством з обмеженою відповідальністю “БД ПРОЕКТ” (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю “ТИТАН-АГРОТЕХ” (Продавець) укладений договір купівлі-продажу № 03.08.18, за умовами якого (п. 1.1.) Продавець зобов’язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов'язується прийняти й оплатити товар, визначений у п. 1.2 цього договору (надалі іменується «Товар»).

Пунктом 1.2 договору визначено, що Товар, що передається за цим Договором є причеп тракторний. Найменування (опис), виробник, одиниці виміру, кількість ціна товару визначаються у специфікаціях товару, які є невід'ємною частиною цього Договору, згідно замовлень на кожну партію товару окремо.

Відповідно до п. 3.4 договору, оплата Товару здійснюється на умовах повної оплати по факту передачі, якщо інші умови оплати не обумовлені сторонами в Специфікаціях до цього Договору. Покупець зобов'язаний здійснити таку оплату по факту передачі Товару протягом 5 банківських днів, що відліковуються від дати отримання Товару на склад Покупця.

Згідно з п. 4.1. договору, Товар повинен бути переданий Покупцю на умовах DAP (Житомирська обл., м. Коростень, вул. С.Кемського, 11-с) у відповідності до правил Інкотермс 2010, протягом 21 календарних днів з моменту підписання Специфікації, якщо інше не встановлено Специфікацією. За домовленістю сторін, у Специфікації або додаткових угодах до Договору, на окремі партії Товару можуть бути передбачені інші умови поставки.

Згідно з п. 7.1. договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами, діє до 31.12.18, але в будь-якому випадку договір діє до припинення прав та обов’язків сторін, які з нього виникли.

У Специфікації № 1 від 03.08.18 до договору купівлі-продажу від 03.08.18 № 03.08.18 сторони погодили наступні характеристики товару: причеп тракторний 2ПТС-9 кількістю 1 шт. на суму 206 400,00 грн. з ПДВ.

Пунктами 3, 4 Специфікації № 1 визначено порядок оплати та передачі товару, а саме:

- передоплата у розмірі 50% від загальної вартості Товару, яка зазначена у рахунку-фактурі або Специфікації протягом 5 банківських днів з моменту підписання рахунку-фактури або Специфікації (пп. 3.1);

- остаточний розрахунок проводиться шляхом перерахунку інших 50 % від загальної вартості Товару протягом п'яти банківських днів з моменту повідомлення про надходження Товару на склад Покупця (пп. 3.2.);

- товар повинен бути переданий Покупцю на умовах DAP (Житомирська обл., м. Коростень, вул. С.Кемського, 11-с) у відповідності до правил Інкотермс 2010, протягом 21 календарного дня з моменту підписання Специфікації (п.4).

Як свідчать матеріали цієї справи, ТОВ «ТИТАН-АГРОТЕХ» виставлено на оплату рахунок № 00063 від 03.08.18 на суму 103 200,00 грн. У рахунку не зазначено, ані договір на підставі якого його виставлено відповідачем, ані особи, яка має здійснити відповідну оплату за рахунком.

За твердженням ТОВ «БФ ПРОЕКТ», 16.08.18 останнім здійснено попередню оплату за причеп відповідно до рахунку № 00063 від 03.08.18 на суму 103 200,00 грн. згідно платіжного доручення від 16.08.18 № 67 на суму 103 200,00 грн., належним чином засвідчена копія якого наявна у справі.

Оскільки відповідач позивачу причеп у строк визначений договором не поставив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 103 200, 00 грн. основного боргу (попередньої оплати) та 2 507, 96 грн. неустойки за порушення термінів передачі товару.

Розглядаючи спір по цій справі по суті спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплено у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов’язком для виконання сторонами.

Положеннями ст. 655 ЦК України закріплено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Вбачається, що відповідач не виконав свого обов’язку за договором купівлі-продажу від 03.08.18 № 03.08.18 щодо передання товару покупцеві (позивачу) протягом 21 календарного дня з моменту підписання Специфікації.

Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

ТОВ “БД ПРОЕКТ” в якості доказу перерахування відповідачу передоплати за рахунком № 00063 від 03.08.18 на суму 103 200,00 грн. надано належним чином засвідчену копію платіжного доручення від 16.08.18 № 67.

Як свідчить зміст вказаного платіжного доручення платником коштів є ТОВ «БФ ПРОЕКТ», отримувачем – ТОВ «Титан-Агротех», призначення платежу: попередня оплата за причеп, згідно рах. № 00063 від 03.08.18. Підпис та печатка платника, а також підпис та штамп банку на платіжному дорученні відсутні.

Відповідно до пунктів 1.4, 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.04 № 22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.04за № 377/8976) платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача; платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатків 2, 7 зазначеної Інструкції, для заповнення реквізиту № 41 платіжного доручення (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб (відповідальної особи), які вповноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці із зразками підписів, для - реквізиту № 50 (дата надходження) зазначаються число, місяць та рік отримання банком платника розрахункового документа: цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом і рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку, для - реквізиту №51 (дата виконання) зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Проте, у наданій позивачем копії платіжного доручення у графі № 41 відсутні підписи (підпис) відповідальних осіб (відповідальної особи), які вповноважені розпоряджатися рахунком ТОВ “БД ПРОЕКТ”, а також у графах платіжного доручення №№ 50,51 відсутні підписи відповідального виконавця та відбиток штампа банку.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно зі ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відтак, подане платіжне доручення № 00063 від 03.08.18 на суму 103 200,00 грн. не може вважатись належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні приписів ст.ст. 74, 77, 78 ГПК України.

Таким чином, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення 103 200,00 грн. основного боргу (попередньої оплати).

Зазначене унеможливлює стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 103 200,00 грн.

У зв’язку з чим, суд відмовляє позивачу в задоволені позовних вимог про стягнення 103 200,00 грн.

З підстав порушення відповідачем термінів передачі товару за договором, позивачем з посиланням на п. 5.3. заявлено вимогу про стягнення з відповідача 2 507,96 грн., з яких:

- 98,96 (35 % подвійна облікова ставка НБУ) * 13 (кількість днів прострочення) = 1 286,48 грн.;

- 101,79 грн. (36 % подвійна облікова ставка НБУ) * 12 (кількість днів прострочення) = 1 221,48 грн.

Пунктом п. 5.3 договору передбачено, що у випадку порушення встановлених цим Договором термінів передачі Товару Покупцю Продавець сплачує Покупцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення передачі товару.

Частиною 1 ст. 216 ГК України закріплено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 1 і ч. 2 ст. 217 ГК України). Штрафними санкціями (ч. 1 ст. 230 ГК України) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Оскільки з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати за який саме період здійснено розрахунок неустойки (пені), а також враховуючими, що суд позбавлений права під час перевірки розрахунку заявленої до стягнення суми виходити за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань, суд дійшов висновку про те, що через не зазначення періоду нарахування неустойки (пені) у задоволені вимог позивача про стягнення 2 507,96 грн. неустойки слід відмовити через необґрунтованість.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Позивачем заявлено позовні вимоги, які є предметом спору у цій справі, про стягнення з відповідача 118 982,96 грн.

А тому, відповідно до приписів п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» судовий збір за звернення до суду із даним позовом повинен становити 1784,74 грн. (118982,96 грн.* 1,5 %).

Позивачем платіжним дорученням №777 від 18.09.18 сплачено судовий збір в сумі 1762, 00 грн. Таким чином, сума недоплаченого позивачем судового збору складає 22,74 грн. (1784,74 грн. – 1762,00 грн.), яка підлягає стягненню з позивача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 7, 11, 13, 14, 15, 24, 73, 74, 76-80, 91, 129, 236-238, 240, главою 10 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “БД ПРОЕКТ” (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача № 301, код класифікації доходів бюджету 22030101) недоплачений судовий збір в сумі 22 (двадцять дві) грн. 74 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.12.18

Суддя            В.Л. Корсун