ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

27 грудня 2018 року

Справа № 926/2450/18

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гурин М.О. розглянувши

заяву стягувача: міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго»

до боржника: Чернівецького обласного благодійного фонду «Вікторія»

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 8937,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Чернівецького обласного благодійного фонду «Вікторія» заборгованості в сумі 8937,58 грн. за договором на постачання теплової енергії в гарячій воді № 246 від 21.10.2011 року.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За приписами статті 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 грн. 20 коп.)

Проте, міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» до заяви не додано належних та допустимих доказів, що підтверджують сплату судового збору, що свідчить про недотримання ним при зверненні до суду вимог пункту 1 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості в сумі 8937,58 грн. за договором на постачання теплової енергії в гарячій воді № 246 від 21.10.2011 року.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити міському комунальному підприємству «Чернівцітеплокомуненерго» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з Чернівецького обласного благодійного фонду «Вікторія» в сумі 8937,58 грн. за договором на постачання теплової енергії в гарячій воді № 246 від 21.10.2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 27.12.2018.

Суддя                                                                      М.О. Гурин