ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа№ 910/6543/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання : Пугачовій А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Хромов О.І.;

від відповідача: Борисов О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 (дата складення повного тексту 01.10.2018)

у справі № 910/6543/18 (суддя: Баранов Д.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

про стягнення 395342, 46 грн

Встановив

Фізична особа - підприємець Прокопенко Юрій Володимирович (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕПС ЮА" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 33144,41 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що простроченням виконання відповідачем зобов'язання з виплати банківської гарантії № KIEG266701550 від 07.08.2017 на суму 65 000000, 00 грн (за період з 23.03.2018 по 28.03.2018).

Господарський суд міста Києва задовольнив позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" своїм рішенням від 19.09.2018 (повний текст рішення складено - 01.10.2018).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема судом першої інстанції було протиправно покладено на відповідача обов'язок по сплаті пені та 3% річних поза межами встановленого Гарантією обсягу та встановлених діючим законодавством підстав відповідальності гаранта, а також після припинення правовідносин за гарантією.

Так, скаржник вказав, що відсутність письмової вимоги зі сторони Бенефіціара щодо сплати Гарантом пені та 3% річних виключає відповідальність Гаранта за такими платежами.

Крім того, скаржник зазначив, що він мав намір виконати свої зобов'язання за Банківською гарантією належним чином та перерахувати 30.01.2018 кошти в розмірі 65 000 000, 00 грн. на користь Бенефіціара - Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", однак, як про це вказує відповідач, 30.01.2018 на його адресу надійшла ухвала Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальність "Систем Активс" до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про визнання зобов'язання за банківською гарантією припиненим шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк" вчиняти будь які дії, проводити будь які виплати на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на виконання зобов'язань за Гарантією на підставі Генерального договору про надання гарантій.

Таким чином, як вказує скаржник, вказана ухвала суду про забезпечення позову унеможливила виконання Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" свого грошового зобов'язання за Гарантією з незалежних від Гаранта обставин.

Також скаржник зауважує про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 було залишено позов принципала - Товариства з обмеженою відповідальність "Систем Активс" без розгляду та, цією ж ухвалою, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18. Вказана ухвала суду надійшла на адресу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 29.03.2018.

У зв'язку з чим, на виконання п. 4.6. Генерального договору про надання гарантій та умов наданої Гарантії, 29.03.2018 (тобто, у день отримання Гарантом ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18) Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" було здійснено на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" гарантійний платіж у повній сумі Гарантії в розмірі 65 000 000,00 грн.

Як стверджує скаржник, ним не було порушено умови діючого зобов'язання за Гарантією, а отже, й не було допущено прострочення платежу за Гарантією.

Крім того, скаржник вказав, що не дивлячись на надання скаржником суду належного та допустимого письмового доказу на підтвердження отримання ухвали суду 29.03.2018, судом першої інстанції в рішенні протиправно зазначено, що відповідачем не надано доказів того, що вказана ухвала була отримана ним саме 29.03.2018, що свідчить про порушення судом положень ст.ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки та дослідження письмових доказів у справі.

Також, як вказав скаржник, внаслідок оскарження ухвали від 22.03.2018 у справі №910/890/18, якою скасовано ухвалу про забезпечення позову від 30.01.2018, у цій справі, зазначена ухвала суду від 22.03.2018 у справі №910/890/18 в частині скасування заходу забезпечення була зупинена з дати її винесення (22.03.2018), а тому висновки суду про набрання чинності ухвали щодо скасування заходів забезпечення позову з 22.03.2018 не ґрунтуються на приписах процесуального закону.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 справу № 910/6543/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/6543/18.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018, у зв'язку з участю судді Коротун О.М., у тренінгу у НШСУ з 04.12.2018, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/6543/18 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

У судовому засіданні 12.12.2018 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення.

Крім того у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що твердження скаржника щодо відсутності у нього відповідальності у разі відсутності письмової вимоги зі сторони позивача щодо сплати пені та 3% річних є безпідставною, а доводи щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права є необґрунтованими.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

21.11.2016 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" було укладено договір № транспортування природного газу (далі - договір), відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" надає Товариству з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" сплачує Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Відповідно до п. 12.1. договору протягом всього строку отримання послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" надає Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу (Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493).

Пунктом 4 глави 2 розділу VIII Кодекс газотранспортної системи передбачено, що замовник (позивач) послуг транспортування має право надати фінансове забезпечення у

вигляді банківської гарантії, виданої зареєстрованим в Україні банком або банком, зареєстрованим у країнах, що входять до Організації економічного співробітництва.

04.08.2017 між Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю було укладено Генеральний договір № КІЕ-Г-3322 про надання гарантії.

Згідно п. 1.1. ст. 1 предметом цього Генерального договору є порядок визначення сторонами умов Гарантії, встановлення порядку надання Гарантії та здійснення операцій за наданою Гарантією, визначення прав та обов'язків сторін у зв'язку з наданням Гарантії та під час здійснення операцій за наданою Гарантією, визначення комісійних винагород та процентів, які Принципал зобов'язаний сплатити на користь Гаранта за надання Гарантії та за здійснення операцій за наданою Гарантією, їх розміру та порядку сплати; або порядку їх визначення в майбутньому, згідно з Погодженими Гарантом заявами про надання Гарантії, встановлення порядку відшкодування Принципалом Гаранту всіх сум, які будуть сплачені останнім за свій рахунок у зв'язку з наданням Гарантії та здійснення операцій за наданою Гарантією тощо.

Пунктом 1.2. генерального договору передбачено, що в порядку та на умовах, передбачених цим Генеральним договором та Погодженими Гарантом заявами про надання Гарантій, Гарант здійснює надання будь-якої Гарантії, яка не суперечать чинному законодавству України.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на виконання вищевказаних вимог, та з метою забезпечення виконання зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Систем Активс", Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" було видано Банківську гарантію від 07.08.2017 № KIEG266701550, згідно з умовами якої Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" зобов'язався перед Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" безвідкладно та безумовно протягом 3 (трьох) банківських днів сплатити грошові кошти в розмірі 65 000 000, 00 грн після одержання від Бенефіціара (позивача) письмової вимоги, без необхідності для нього обґрунтувати свою вимогу, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв'язку з тим, що: "Принципал не здійснив оплати вартості послуг балансування в строк до 21 числа місяця наступного за місяцем надання послуг".

Як про це вказують сторони, 25.01.2018 Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" була отримана вимога Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" за Банківською гарантією виконання зобов'язання № KIEG266701550, у якій Бенефіціар повідомив Гаранта про те, що Принципал не здійснив оплати на користь Бенефіціара вартості послуг балансування за грудень 2017 року, наданих відповідно до умов договору № транспортування природного газу від 21.11.2016 та вимагав сплатити суму коштів за Гарантією в сумі 65 000 000 грн, копія вказаної вимоги міститься в матеріалах справи.

Так, пунктом 4.6. Генерального договору про надання гарантій передбачено, що Принципал зобов'язаний в строк не пізніше 2 (двох) Банківських днів після отримання від Гаранта копії отриманої останнім вимоги про сплату грошової суми відповідно до наданої Гарантії (але в будь-якому разі не пізніше дати, вказаної у вимозі Гаранта) перерахувати Гаранту грошові кошти в обсязі, необхідному для здійснення відповідного платежу за Гарантією (у разі якщо до цього часу Принципалом не було сформоване у Гаранта грошове покриття за Гарантією у повній сумі Гарантії) за рахунок власних коштів та/або коштів, розміщених відповідно до Депозитного договору, укладеного Гарантом з Принципалом та майнові права за яким передані в заставу Гаранту відповідно до Договору застави майнових прав за Депозитним договором. Якщо кошти від Принципала не надходять в необхідний строк або у неналежній сумі (або у разі недостатності сформованого Принципалом грошового покриття за Гарантією, або у разі неможливості використання Гарантом з буд-яких причин сформованого Принципалом грошового покриття за Гарантією), Гарант здійснює (Принципал цим безвідклично доручає Гаранту здійснити зазначені дії) платіж за Гарантією за рахунок власних коштів. В такому випадку вважається, що відбулося кредитування Принципала.

Відтак, враховуючи, що вимога отримана Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" 25.01.2018, останнім днем строку (3 банківських дні) для сплати Гарантом суми за Гарантією в розмірі 65 000 000 грн. було 30.01.2018.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

В той час, як про це вказується сторонами, відповідач повідомив Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" про те, що 25.01.2017 отримав вимогу позивача, та зазначив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18 йому було заборонено вчиняти будь які дії та проводити будь які виплати на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", а тому, відповідачем було призупинено сплату на користь товариства грошових коштів в розмірі 65000 000, 00 грн до моменту з'ясування обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 вищевказані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18 були скасовані.

Як про це вже зазначалось вище, скаржник у апеляційній скарзі зазначив, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, ним було отримано 29.03.2018.

У зв'язку з чим, на виконання п. 4.6. Генерального договору про надання гарантій та умов наданої Гарантії, 29.03.2018 (тобто, у день отримання Гарантом ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18) Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" було здійснено на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" гарантійний платіж у повній сумі Гарантії в розмірі 65 000 000,00 грн.

Проте як правильно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів того, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" була отримана саме 29.03.2018.

Так, долучена до матеріалів справи копія ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 з внутрішнім штампом скаржника на якому зазначена дата 29.06.2018 (дата реєстрації документа) не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України отримання даної ухвали скаржником саме 29.06.2018.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що не дивлячись на надання скаржником суду належного та допустимого письмового доказу на підтвердження отримання ухвали суду 29.03.2018, судом першої інстанції в рішенні протиправно зазначено, що відповідачем не надано доказів того, що вказана ухвала була отримана ним саме 29.03.2018, що свідчить про порушення судом положень ст.ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки та дослідження письмових доказів у справі.

При цьому, колегія суддів відзначає, що із доданої відповідачем до поданого відзиву ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 вбачається, що 22.03.2018 при постановленні даної ухвали, у судовому засіданні був присутній представник Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" Награбовський О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, якщо інше не передбачено цим кодексом чи законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що висновки суду першої інстанції про набрання чинності ухвали щодо скасування заходів забезпечення позову з 22.03.2018 не ґрунтуються на приписах процесуального закону.

Тобто, присутній у судовому засіданні 22.03.2018 представник Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" Награбовський О.В. не був позбавлений можливості отримати вступну та резолютивну частини ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, саме вдень її проголошення.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, матеріалах даної справи не містять докази, щоб підтверджували неможливість та/або намагання Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" отримати вступну та резолютивну частини ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 вдень її проголошення.

Щодо посилання скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що з моменту оскарження ухвали від 22.03.2018 у справі №910/890/18 і до винесення постанови апеляційним господарським судом 17.04.2018 у цій же справі про остаточне скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 30.01.2018 скасування заходів забезпечення позову було зупинено, колегія суддів відзначає, що скаржником не доведено належними та допустимими доказами настання у відповідний (спірний) період обставин з якими процесуальний закон пов'язує зупинення виконання ухвали про скасування забезпечення позову.

Згідно приписів статті 18 Господарського процесуального кодексу України Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що починаючи з наступного дня після проголошення ухвали Господарського суду міста від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, а саме з 23.03.2018 у відповідача Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" були відсутні перешкоди щодо належного виконання свого зобов'язання передбаченого умовами Банківської гарантії стосовно перерахування грошових коштів в розмірі 65 000 000,00 грн на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" свого зобов'язання щодо здійснення оплати вартості послуг балансування за грудень 2017, наданих відповідно до умов договору № транспортування природного газу.

Тобто, відповідач порушив строки виконання зобов'язань за Генеральним договором № КІЕ-Г-3322 про надання гарантій.

З огляду на викладене, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач прострочив виконання свого зобов'язання з 23.03.2018 по 28.03.2018 включно, тобто, на шість днів.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (Бенефіціаром) виконання боржником (Принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Відповідно до п. 7 Банківської гарантії, у разі порушення Гарантом свого обов'язку його відповідальність не обмежується сумою, на яку видано дану банківську гарантію. За невиконання або неналежне виконання Гарантом своїх зобов'язань за цією гарантією щодо перерахування коштів згідно із письмовими вимогами, Гарант сплачує Бенефіціару пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Північний апеляційний господарський суд перевіривши правильність нарахування пені та 3 % річних дійшов висновку щодо стягнення (за період з 23.03.2018 по 28.03.2018) з відповідача пені в розмірі 363287, 67 грн та 3% річних в розмірі 32054,79 грн.

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що відсутність письмової вимоги зі сторони Бенефіціара щодо сплати Гарантом пені та 3% річних виключає відповідальність Гаранта за такими платежами, як безпідставне та таке, що не ґрунтується на нормах цивільного законодавства. Обов'язок сплати пені та 3% річних передбачено відповідно договором та ст. 625 Цивільного кодексу України та не ставиться в залежність від пред'явлення письмової вимоги. А обмеження відповідальності гаранта не виключає застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в частині обов'язку сплати 3% річних у випадку прострочення сплати суми боргу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Також, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року у справі №910/6543/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/6543/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту 27.12.2018.