ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1755/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Росава»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ»

про стягнення 300 000,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: не зявився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Росава» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» про стягнення 300 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі № 911/1755/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.09.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі № 911/1755/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.10.2018 року розгляд справи відкладено на 27.11.2018 року.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 27.11.2018 року не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2018 року розгляд справи відкладався до 13.12.2018 року.

В судовому засіданні 13.12.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 13.12.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У звязку з чим, в судовому засіданні 13.12.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 23.07.2007 року між Закритим акціонерного товариства «Росава» (позивач, Власник мереж) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (відповідач, Користувач) було укладено Договір № 195/114 (далі - Договір).

Закрите акціонерне товариство «Росава» було перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Росава» в ході приведення установчих документів товариства у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». При цьому, Приватне акціонерне товариство «Росава» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Росава».

За умовами розділу 1 п. 1.1 Договору Власник мереж зобовязується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача, а Користувач зобовязується своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

За умовами розділу 1 п. 1.2 Договору передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку № 1 до Договору, яка є невідємною частиною Договору «Однолінійна схема». Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж.

За умовами розділу 1 п. 1.3 Договору технічна характеристика електричних мереж у точках приєднання електроустановок Користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користування, наведені в додатку № 2 до Договору «Приєднана потужність електроустановок у точці приєднання на межі балансової належності».

Відповідно до розділу 7 п. 7.6 Договору оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється окремим платіжним дорученням на підставі встановленого Власником мереж рахунку в 5-денний термін з дати отримання рахунку .

Відповідно до умов Договору розділу 7 п. 7.5 вартість послуг Власника мереж з утримання електричних мереж спільного використання здійснюється згідно з додатком № 3 до Договору «Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії».

01.01.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 195/114 від 23.02.2007 року про спільне використання технологічних мереж.

Згідно з умовами Додаткової угоди № 2 Додаток № 3 «Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії» до Договору № 195/114 від 23.02.2007 року викладено в новій редакції, згідно з якою п. 1.4 передбачає, що сума до сплати Користувачем за поточний рік складає 500 000 грн., п. 1.5 передбачає, що сума до сплати Користувачем за розрахунковий період (місяць) складає 1/12 частину від суми за поточний рік і становить 41 666,67 грн. Всі інші умови Договору № 195/114 від 23.02.2007 року залишено без змін.

Відповідно до розділу 10 п. 10.4 Договору він вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із Сторін про відмову від цього Договору.

Оскільки сторони не заявляли про відмову від Договору, відповідний Договір пролонгувався на наступні періоди, в тому числі на 2018 рік.

Позивач зазначає, що в період з січня 2018 року включно по 31.05.2018 року позивачем надано відповідачу послуги зі спільного використання технологічних мереж (передача електроенергії), за результатами яких підписано двосторонні акти приймання-передачі наданих послуг за Договором № 195/114 від 23.02.2007 року про спільне використання технологічних мереж (передача електроенергії), а саме: 31.01.2018 року на 50 000 грн. з терміном сплати 05.02.2018 року, 28.02.2018 року на 50 000 грн. з терміном сплати 04.03. 2018 року, 31.03.2018 року на 50 000 грн. з терміном сплати 05.04.2018 року, 30.04.2018 року на 50 000 грн. з терміном сплати 05.05. 2018 року, 31.05.2018 року на 50 000 грн. з терміном сплати 05.06.2018 року, 30.06.2018 року на 50 000 грн. з терміном сплати 05.07.2018 року. Всього на суму 300 000 грн.

На підставі зазначених двохсторонніх актів позивачем було виставлено відповідачу ОСОБА_2 на оплату послуг.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з оплати послуг про спільне використання технологічних мереж (передача електроенергії) не виконав, в порушення умов Договору не оплатив вищенаведені акти приймання-передачі наданих послуг за Договором № 195/114 від 23.02.2007 року про спільне використання технологічних мереж (передача електроенергії) за період з 05.02.2018 року по 05.07.2018 року (по 50000 грн. на місяць), всього на суму 300 000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги в загальній сумі 300000 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 300000 грн. підлягає задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки, під час відкриття провадження у справі судом надано позивачу відстрочку зі сплати судового збору, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, сума судового збору, яка підлягає сплаті з заявлених позовних вимог (1,5% від 300000 грн., що складає 4500 грн.) підлягає стягненню до Державного бюджету України з відповідача у відповідності до вимог ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Росава» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» про стягнення 300 000,00 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (09100, Україна, м. Біла Церква, Київська обл., вул. Леваневського, Б.85, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Росава» (09108, Україна, Київська обл., м. Біла Церкв, вул. Леваневського, 91, ЄДРПОУ .30253385) 300 000 грн. заборгованості та грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (09100, Україна, м. Біла Церква, Київська обл., вул. Леваневського, Б.85, ) в доход Державного бюджету України 4500 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик