ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року

м. Черкаси справа № 925/677/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого – судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача – не з’явився, відповідача – не з’явився, розглянувши у підготовчому засіданні в м. Черкаси справу за позовом об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-3" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Транс" про стягнення 19943, 25 грн.

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2018 року до Господарського суду Черкаської області з Господарського суду Київської області за територіальною підсудністю надійшла позовна заява об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Юність-3" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Транс" заборгованості за обов"язковими платежами у розмірі 19943,25 грн. за період з лютого 2017р. по травень 2018р. включно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач внаслідок не повної та не своєчасної сплати обов'язкових платежів з лютого 2017 року по травень 2018 року (включно) заборгував позивачу 19 943,25 грн.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися.

Суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

31.03.2011 зареєстровано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» (надалі - Позивач, ОСББ «Юність-3», об'єднання) за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності, 3, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно розділу І п. і Статуту ОСББ «Юність-3», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №3, що розташований за місцезнаходженням: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності, З, відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Товариство з обмеженою відповідальністю «САН ТРАНС» (надалі - Відповідач, ТОВ «САН ТРАНС») є власником нежитлового приміщення з 16.08.2012, загальною площею 84,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності, будинок 3, секц. 16, приміщення 29, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Па балансі ОСББ «Юність-3» знаходяться дві автономні котельні, що підтверджується Актом передачі-прийняття обладнання котельні №2 від 16.02.2011 та Актом передачі-прийняття обладнання котельні №1 від 02.04.2013.

Внаслідок не повної та не своєчасної сплати обов'язкових платежів з лютого 2017 року по травень 2018 року (включно) утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 19 943,25 грн., а саме:

- за утримання будинку та прибудинкової території для квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 10-й поверхи в період з серпня 2017 р. по травень 2018 р. (включно) - 3 212,54 грн. (відповідно до розрахунку заборгованості, п. 3 Протоколу загальних зборів ОСББ від 30.08.2016);

- за опалення з лютого 2017 року по травень 2018 року (включно) - 16 730,71 грн. (відповідно до розрахунку заборгованості, п. 3 Протоколу загальних зборів ОСББ від 30.08.2016).

За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем житлово-комунальних послуг є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

За змістом частини першої статті 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина перша статті З ГК України). Відповідно до абз. 23-24 Постанови, суди при вирішенні спору дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач не здійснює господарської діяльності у розумінні наведених норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб'єкта.

За таких обставин ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже, і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування.

За таких обставин платежі за вищезазначені послуги не можна порівнювати з платежами за житлово-комунальні послуги в розумінні законодавства України в сфері житлово-комунального господарства, так як ОСББ не є виробником та виконавцем таких послуг.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - Закон №2866-111) до обов'язків співвласників належить: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідно до квитанцій які надаються всім співвласникам ОСББ «Юність-3» в т.ч. і Відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 4 Закону №2866-111 об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 12 Закону №2866-111 управління багатоквартирним будинком здійснює об'єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Об'єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об'єднання.

Отже, Відповідач зобов'язаний, як власник майна утримувати його, так як таке прямо передбачено Законом, навіть при відсутності членства в об'єднанні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2866-111 об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 15 Закону №2866-111, до обов'язків співвласників належить: виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до абз. 25 постанови Верховного суду України від 01.04.2015 року по справі №916/2197/13 (надалі - Постанова), ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків ^платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджується загальними зборами членів об'єднання.

Абз. 12 Постанови визначено, що відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Згідно абз. 27 Постанови, суди правильно зазначили, що відповідачем помилково ототожнюються внески (збори, платежі) на утримання будинку, визначені загальними зборами ОСББ, із тарифом на житлово-комунальну послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідно до статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" та статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" підлягає встановленню органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов'язок, а не право сторін. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить: за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі №6-59цс13).

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши доводи позивача, надані ним докази суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «САН ТРАНС» (вул.. Шевченка, 23Б, кімната 27, м. Умань, Черкаська область, 20300, код 37781879) на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» (вул. Юності 3, комплекс №1, смт. Чабани, Києво - Святошинський район, Київська область, 08162, код 37605733) - 19 943,25 грн. заборгованості за обов'язкові платежі та 1762,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2018 р.

Суддя                                         Довгань К.І.