ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа № 911/2044/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект"

про стягнення 3 576 437,84 гривень

за участю представника позивача: Гаджук П.П. (ордер серії КВ№378980)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ТД" (далі - ТОВ "Пролог ТД"/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" (далі - ТОВ "Промкомплект"/відповідач) про стягнення 3 576 437,84 гривень, з яких: 2 132 244,00 грн заборгованості, 1 009 138,48 грн пені, 112 688,36 грн 3% річних та 322 367,00 грн інфляційних втрат.

Відповідно заявлені позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" грошових зобов'язань за договором поставки товару №46х/2016 від 06.09.2016 в частині вчасного та повного проведення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.09.2018 у справі №911/2044/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ТД" залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

01.10.2018, у встановлений судом строк, через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ТД" надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач надав витребувані судом відомості та пояснення стосовно поданого позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.10.2018 у справі №911/2044/18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 29.10.2018, запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 ГПК України заяви та клопотання, у тому числі відзив на позовну заяву, та встановлено строки для вчинення відповідних процесуальних дій - до 26.10.2018, а також зобов'язано відповідача до 26.10.2018 надати докази на підтвердження обставин сплати позивачу 2 132 244,00 грн вартості отриманого за договором товару.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі та відповідні процесуальні права і обов'язки, строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

Ухвалами господарського суду Київської області від 26.10.2018 та 12.11.2016 підготовче засідання відкладалось на 12.11.2018 та 26.11.2018 відповідно.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вищевказані ухвали стосовно відкладення підготовчого засідання відповідачу були вручені належним чином.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Однак, у встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів по справі та/або заяв, клопотань, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні, а також витребуваних судом у порядку ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказів.

У підготовчому засіданні 26.11.2018 судом з'ясовано наявність/відсутність заяв, клопотань, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому та за відсутності останніх постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.12.2018.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач був повідомлений належним чином про призначення справи до розгляду по суті.

Втім, у судове засідання 10.12.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду вищенаведеного, враховуючи приписи ст. 202 ГПК України та неявку в судове засідання повідомленого належним чином про розгляд справи відповідача, без повідомлення причин його неявки, суд дійшов висновку розглядати справу по суті у судовому засіданні 10.12.2018 за відсутності ТОВ "Промкомплект".

У судовому засіданні 10.12.2018 судом, після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами, оголошено про перехід до судових дебатів.

Після закінчення судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

06.09.2016 між ТОВ "Пролог ТД" (далі-постачальник) та ТОВ "Промкомплект" (далі-покупець) укладено договір поставки товару №46х/2016 (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник протягом строку дії цього договору зобов'язується систематично постачати, а покупець приймати й оплачувати товар на умовах, в кількості, асортименті, по цінам, якості і в строки, визначених цим договором та додатками до нього.

Відповідно до пп. 1.2., 1.3. та 9.1. договору предметом поставки є товари, зазначені в специфікації (додаток №1) до договору поставки, надалі - товар.

Найменування, асортимент, кількість, ціна та загальна вартість, строки поставки та оплати товарів, що постачаються, погоджуються сторонами у додатках до договору, які оформлюються на кожну поставку партії товару окремо, і є невід'ємними частинами цього договору (надалі - додаток).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків за поставлений товар - до повного погашення зобов'язань.

Відповідно до підписаного сторонами додатку №1 до договору узгоджено найменування та асортимент товару.

Надалі, сторонами було підписано ряд додатків (специфікацій) до договору, якими погоджено кількість, ціну, загальну вартість товару, строки поставки та оплати його вартості, зокрема погоджено:

- за специфікацією №2 від 06.09.2016 - поставку товару загальною вартістю 317 650,00 грн впродовж 5 робочих днів з дати надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника;

- за специфікацією №3 від 26.10.2016 - поставку товару загальною вартістю 1 116 400,00 грн двома партіями до 03.11.2016;

- за специфікацією №4 від 21.11.2016 - поставку товару загальною вартістю 624 400,00 грн двома партіями до 25.11.2016;

- за специфікацією №5 від 19.05.2017 - поставку товару загальною вартістю 657 200,00 грн до 27.05.2017;

- за специфікацією №6 від 29.05.2017 - поставку товару загальною вартістю 356 640,00 грн до 03.06.2017;

- за специфікацією №7 від 07.06.2017 - поставку товару загальною вартістю 377 604,00 грн до 03.06.2017.

Копії вищезазначених договору, додатку №1 та додатків (специфікацій) до нього наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування поданого позову ТОВ "Пролог ТД" зауважило на належному виконанні власних договірних обов'язків, оскільки протягом 2016-2017 років позивачем було передано відповідачу погоджений за специфікаціями товар згідно видаткових накладних:

- №414 від 08.09.2016 на суму 317 650,00 грн - за специфікацією №2 від 06.09.2016;

- №543 від 28.10.2016 на суму 851 200,00 грн та №550 від 31.10.2016 на суму 265 200,00 грн - за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- №№596, 597 від 21.11.2016 на суми 369 600,00 грн та 78 000,00 грн відповідно, №603 від 22.11.2016 на суму 176 800,00 грн - за специфікацією №4 від 21.11.2016;

- №177 від 23.05.2017 на суму 657 200,00 грн - за специфікацією №5 від 19.05.2017;

- №205 від 01.06.2017 на суму 356 640,00 грн - за специфікацією №6 від 29.05.2017;

- №224 від 07.06.2017 на суму 377 604,00 грн - за специфікацією №7 від 07.06.2017.

Копії вказаних видаткових накладних, скріплених підписами та печатками сторін, наявні в матеріалах справи.

В підтвердження здійснення відповідних операцій по передачі відповідачу товару позивач надав копії довіреностей на отримання товарних цінностей, податкових накладних та рахунків на оплату стосовно кожної партії поставленого товару.

Про належне виконання ТОВ "Пролог ТД" своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення продавцем умов договору.

Втім, за доводами позивача, відповідач свої грошові зобов'язання за договором належним чином не виконав, кошти за отриманий товар сплатив частково та з порушенням строку, а саме:

- 07.09.2016 - 317 650,00 грн, що повністю зараховані в рахунок оплати вартості товару за видатковою накладною №414 від 08.09.2016 та специфікацією №2 від 06.09.2016;

- 25.11.2016 - 200 000,00 грн, 04.01.2017 - 100 000,00 грн, 06.04.2017 - 200 000,00 грн, 19.05.2017 - 100 000,00 грн, 30.05.2017 - 300 000,00 грн, 13.04.2018 - 100 000,00 грн, що частково у загальному розмірі 1 000 000,00 грн зараховані в рахунок оплати вартості товару за видатковою накладною №543 від 28.10.2016 та за специфікацією №3 від 26.10.2016.

Втім, як зауважив позивач, решта вартості товару за видатковою накладною №543 від 28.10.2016 та специфікацією №3 від 26.10.2016 у розмірі 116 400,00 грн, а також повна вартість товару у загальному розмірі 2 015 844,00 грн за рештою видаткових накладних та специфікацій, за якими відповідачем отримано товар, залишились неоплаченою, що відповідно і стало підставою для виникнення у відповідача перед позивачем 2 132 244,00 грн заборгованості.

В підтвердження обставин часткової оплати вартості отриманого відповідачем товару та виникнення відповідної суми боргу позивачем надано оборотно-сальдову відомість за період з вересня 2016 року по серпень 2018 року за підписом головного бухгалтера ТОВ "Пролог ТД", а також виписки по банківському рахунку позивача.

Таким чином, посилаючись на те, що відповідач розрахунки за договором не провів, позивач просить суд стягнути з ТОВ "Промкомплект", зокрема, 2 132 244,00 грн заборгованості.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. ст. 655,692, 627, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, за підписаними сторонами додатками (специфікаціями) було погоджено строк оплати 100% вартості товару по кожній партії:

- за специфікацією №3 від 26.10.2016 - до 19.11.2016;

- за специфікацією №4 від 21.11.2016 - до 10.12.2016;

- за специфікацією №5 від 19.05.2017 - до 17.06.2017;

- за специфікацією №6 від 29.05.2017 - до 23.06.2017;

- за специфікацією №7 від 07.06.2017 - до 28.06.2017.

З огляду вищезазначеного, суд дійшов висновку, що підписання відповідачем договору разом з додатками до нього без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його умов та, надалі, підписання видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленої продукції за договором свідчить про прийняття відповідачем відповідного товару, що породжує для ТОВ "Промкомплект" обов'язок по сплаті вартості отриманого за договором товару у повному обсязі у встановлені в специфікаціях строки.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження обставин сплати позивачу 2 132 244,00 грн вартості отриманого за договором товару, суд дійшов висновку, що обставини несплати відповідачем вказаних коштів є встановленими у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України.

Беручи до уваги наведені вище обставини та нормативні приписи, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов'язання не виконав, решту вартості отриманого за договором товару не сплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2 132 244,00 грн заборгованості підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з ТОВ "Промкомплект", зокрема, 1 009 138,48 грн пені, нарахованої:

- з 20.11.2016 по 25.11.2016 на 1 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 26.11.2016 по 04.01.2017 на 916 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 05.01.2017 по 06.04.2017 на 816 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 07.04.2017 по 19.05.2017 на 616 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 20.05.2017 по 30.05.2017 на 516 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 31.05.2017 по 13.04.2018 на 216 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 14.04.2018 по 07.09.2018 на 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 11.12.2016 по 07.09.2018 на 624 400,00 грн боргу за специфікацією №4 від 21.11.2016;

- з 18.06.2017 по 07.09.2018 на 657 200,00 грн боргу за специфікацією №5 від 19.05.2017;

- з 24.06.2017 по 17.07.2018 на 356 640,00 грн боргу за специфікацією №6 від 29.05.2017;

- з 29.06.2017 по 07.09.2018 на 377 604,00 грн боргу за специфікацією №7 від 07.06.2017.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити уразі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 10.3.1. договору сторони передбачили, що за порушення строку оплати вартості поставленої партії товару покупець на вимогу постачальника сплачує на його користь пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен календарний день пропуску строку оплати. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору.

Водночас, в силу вимог ст. ст. 598, 599, 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

З огляду наведеного, враховуючи обставини часткового проведення відповідачем розрахунків за отриманий товар та безпідставне включення позивачем до періодів обрахунку пені днів часткової сплати заборгованості, суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням законодавчих приписів та встановлених обставин справи:

- з 20.11.2016 по 24.11.2016 на 1 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 25.11.2016 по 03.01.2017 на 916 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 04.01.2017 по 05.04.2017 на 816 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 06.04.2017 по 18.05.2017 на 616 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 19.05.2017 по 29.05.2017 на 516 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 30.05.2017 по 12.04.2018 на 216 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 13.04.2018 по 07.09.2018 на 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 11.12.2016 по 07.09.2018 на 624 400,00 грн боргу за специфікацією №4 від 21.11.2016;

- з 18.06.2017 по 07.09.2018 на 657 200,00 грн боргу за специфікацією №5 від 19.05.2017;

- з 24.06.2017 по 17.07.2018 на 356 640,00 грн боргу за специфікацією №6 від 29.05.2017;

- з 29.06.2017 по 07.09.2018 на 377 604,00 грн боргу за специфікацією №7 від 07.06.2017.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів, з урахуванням законодавчих приписів та обставин справи, становить 1 008 235,05 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 009 138,48 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 008 235,05 грн.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 112 688,36 грн 3% річних, нарахованих:

з 20.11.2016 по 25.11.2016 на 1 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 26.11.2016 по 04.01.2017 на 916 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 05.01.2017 по 06.04.2017 на 816 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 07.04.2017 по 19.05.2017 на 616 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 20.05.2017 по 30.05.2017 на 516 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 31.05.2017 по 13.04.2018 на 216 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 14.04.2018 по 07.09.2018 на 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з 11.12.2016 по 07.09.2018 на 624 400,00 грн боргу за специфікацією №4 від 21.11.2016;

з 18.06.2017 по 07.09.2018 на 657 200,00 грн боргу за специфікацією №5 від 19.05.2017;

з 24.06.2017 по 07.09.2018 на 356 640,00 грн боргу за специфікацією №6 від 29.05.2017;

з 29.06.2017 по 07.09.2018 на 377 604,00 грн боргу за специфікацією №7 від 07.06.2017;

- 322 367,00 грн інфляційних втрат, нарахованих:

з 20.11.2016 по 25.11.2016 на 1 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

за грудень 2016 року на 916 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з січня по березень 2017 року на 816 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з квітня по травень 2017 року на 616 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

за 20.05.2017 по 30.05.2017 на 516 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з червня 2017 року по березень 2018 року на 216 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з квітня по липень 2018 року на 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

з грудня 2016 року по липень 2018 року на 624 400,00 грн боргу за специфікацією №4 від 21.11.2016;

з липня 2017 року по липень 2018 року на 657 200,00 грн боргу за специфікацією №5 від 19.05.2017;

з липня 2017 року по липень 2018 року на 356 640,00 грн боргу за специфікацією №6 від 29.05.2017;

з липня 2017 року по липень 2018 року на 377 604,00 грн боргу за специфікацією №7 від 07.06.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, враховуючи приписи ст. ст. 598, 599, 612 ЦК України та обставини часткового проведення відповідачем розрахунків за отриманий товар, суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення 3% річних в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням законодавчих приписів та встановлених обставин справи:

- з 20.11.2016 по 24.11.2016 на 1 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 25.11.2016 по 03.01.2017 на 916 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 04.01.2017 по 05.04.2017 на 816 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 06.04.2017 по 18.05.2017 на 616 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 19.05.2017 по 29.05.2017 на 516 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 30.05.2017 по 12.04.2018 на 216 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 13.04.2018 по 07.09.2018 на 116 400,00 грн боргу за специфікацією №3 від 26.10.2016;

- з 11.12.2016 по 07.09.2018 на 624 400,00 грн боргу за специфікацією №4 від 21.11.2016;

- з 18.06.2017 по 07.09.2018 на 657 200,00 грн боргу за специфікацією №5 від 19.05.2017;

- з 24.06.2017 по 07.09.2018 на 356 640,00 грн боргу за специфікацією №6 від 29.05.2017;

- з 29.06.2017 по 07.09.2018 на 377 604,00 грн боргу за специфікацією №7 від 07.06.2017.

З огляду вищенаведеного, оскільки арифметично вірний розмір заявлених до стягнення 3% річних, обрахованих судом в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням законодавчих приписів та обставин справи, становить 102 594,36 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 112 688,36 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 102 594,36 грн.

Водночас, оскільки розмір заявлених до стягнення сум інфляційних втрат обрахованих судом в межах визначених позивачем періодів, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 322 367,00 грн інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, у той час як сума інших судових витрат за орієнтовним розрахунком позивача доказово не підтверджена та до стягнення з відповідача позивачем не заявлена.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 598, 599, 612, 625, 626, 627, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" (08600, Київська обл., місто Васильків, вул. Володимирська, будинок 57 А, офіс 12, ідентифікаційний код 31367359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог ТД" (79066, Львівська обл., місто Львів, вул. Зелена, будинок 290-А, ідентифікаційний код 32483640) 2 132 244 (два мільйони сто тридцять дві тисячі двісті сорок чотири) грн 00 коп. заборгованості, 1 008 235 (один мільйон вісім тисяч двісті тридцять п'ять) грн 05 коп. пені, 102 594 (сто дві тисячі п'ятсот дев'яносто чотири) грн 36 коп. 3% річних, 322 367 (триста двадцять дві тисячі триста шістдесят сім) грн 00 коп. інфляційних втрат та 53 481 (п'ятдесят три тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 61 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.01.2019.

Суддя В.А. Ярема