ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2018 р. Справа № 924/744/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Комарніцькій Н.П., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електричних мереж

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення 9439,08 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2- за довіреністю від 25.05.18р.;

відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 26.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

На адресу суду надійшла позовна заява акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електричних мереж до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький про стягнення 9439,08 грн. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам-субєктам підприємницької діяльності №3254 від 06.11.2014р.

В обгрунтування позовних вимог зазначається, що згідно акта про використану електричну енергію від 26.06.2017р. у червні 2017р. відповідачем спожито електричну енергії з перевищенням договірної величини споживання останньої на 3955 кВт./год., кількість якої узгоджено сторонами (2500 кВт./год.) у додатку №1 до договору №3254 на підставі наданої 29.09.2016р. заявки на покупку товарної продукції (електроенергії) на 2017р. Рахунки про сплату 9439,08 грн. перевищення договірної величини споживання електричної енергії вручено відповідачу 26.07.2017р. та 27.10.2017р., та надіслано 10.07.2018р. претензію з рахунком, однак борг не сплачено, відповіді не надано.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Незважаючи на те, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (ухвали у справі було надіслано за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань; крім того, про час та місце проведення засідання 26.12.2018р. відповідача було також повіомлено телефонограмою), відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті та розмір не оспорив, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

06.11.2014 року між публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго", правонаступником якого є акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" (постачальник) та фізичною особою підприємцем - ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності №3254 (далі договір), згідно зі змістом якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 73,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно пункту 2.1 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх інших питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються користуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі -ПКЕЕ).

Згідно з п. 3.1.1 договору, постачальник має право, в тому числі отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

Відповідно до п. 4.2.2 договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт./год. і більше.

У п. 5.1. договору передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу).

Відповідно до п. 9.4 договору, останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014 року. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір підписаний та скріплений відбитками печаток сторін.

За змістом заявки (абонента) №3254 для ОСОБА_1 у 2017 році купівля електроенергії за період з січня по грудень становить 2,500 тис. кВт./год. щомісяця.

28.10.2016р. сторони у Додатку 1 до договору №3254 «Обсяги потачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2017р.» вищевказані договірні величини споживання узгодили.

На виконання договірних зобов'язань позивач постачав споживачу (відповідачу) електричну енергію, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про використану електричну енергію від 26.05.2017р. та від 26.06.2017р.

Згідно рахунку-фактури №3254 від 26.06.2017р. обсяг спожитої електричної енергії у червні 2017р. склав 6455 кВт.год.

Позивачем виставлено до оплати рахунки-фактури №3254 від 26.07.2017р. та від 26.10.2017р., у яких визначено перевищення договірних величин споживання електроенергії за червень 2017р. у обсязі 3955 кВт.год. на суму 9439,08 грн.

Позивачем надано розраунок заборгованості за електроенергію спожиту понад договірні величини споживання електричної енергії ФОП ОСОБА_1

У претензії від 10.07.2018р. №02-637 позивач вимагав у відповідача перерахувати борг з доданим рахунком №3254 від 12.07.2018р.

З огляду на невиконання ФОП ОСОБА_1 умов договору в частині оплати перевищення договірної величини споживання електричної енергії у червні 2017р., позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2014 року між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності №3254, згідно зі змістом якого позивач продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 73,0 кВт, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Пунктами 8.1 та 10.2 Правил користування електричною енергію, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28 (далі Правила) передбачено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право: 1) на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України; 2) на всі види забезпечення виконання зобов'язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України; 3) на відшкодування у передбаченому законодавством України порядку несплаченої споживачем частини вартості електричної енергії, що постачається йому на рівні екологічної броні електропостачання. Споживач електричної енергії зобов'язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Статтями 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу).

Судом враховується, що сторонами було погоджено обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2017р. шляхом підписання 28.10.2016р. додатку №1 до договору від 06.11.2014р. та заявки (абонента) щодо купівлі електроенергії на 2017р. Відповідно до вказаного додатку, на червень 2017р. відповідачу встановлено обсяг договірної величини споживання електричної енергії на рівні 2,500 тис. кВт.год.

Однак, як вбачається із акту про використану електричну енергію від 26.06.2017р., відповідачем в червні 2017р. було спожито 6455 кВт.год., тобто перевищено договірну величину споживання електричної енергії на 3955 кВт.год.

Відповідно до п. 6.16. Правил обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Згідно з підп. 7 п. 8.1 Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача підвищеної оплати за електричну енергію за обсяг перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та величини потужності за розрахунковий період відповідно до актів законодавства та умов договору.

Пунктом 4.2.2. договору про постачання електричної енергії від 06.11.2014р. сторони передбачили, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому, судом відзначається дійсність означеного договору в силу положень ст.204 ЦК України (у тому числі, наведеного положення договору).

Враховуючи, що відповідачем було перевищено договірні величини споживання електроенергії, 26.06.2017р., 26.07.2017р. та 26.10.2017р. позивачем були виставлені рахунки №3254 про оплату за перевищення споживання електроенергії за червень 2017р. на суму 9439,08 грн. (за перевищення 3955 кВт.год.)

Станом на дату вирішення спору вищевказані рахунки не оплачені, доказів коригування договірної величини споживання електричної енергії у червні 2017р. не подано.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 9439,08 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у зв'язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (м. Хмельницький, вул. Рум'янцева, буд. 57, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Хмельницького міського району електричних мереж (м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, буд. 30, ідентифікаційний код 22764703) 9439,08 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та 1762 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.01.2019р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. С.Бандери, буд. 30); 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Румянцева, 57).