ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/1962/18

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

при секретарі судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши справу за позовом Ірпінської міської ради до Приватного підприємства Тієрра про стягнення 519 726,08грн, за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №01-17/2433/3 від 07.08.2018);

відповідача не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ірпінська міська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства Тієрра (далі ПП Тієрра) про стягнення 519726,08грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання відповідачем зобовязань за договором оренди землі, який зареєстровано за № 60 від 29.09.2010, в частині сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, у звязку з чим позивачем заявлено до стягнення 64 794,70грн заборгованості з орендної плати за період з листопада 2014 року по червень 2018року, 4 092,06грн пені за період з 01.07.2017 по 30.06.2018, а також 450 839,32грн недоотриманої орендної плати за період з 01.01.2011 по 12.12.2017, у звязку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.3-10).

Ухвалою від 26.09.2018 судом відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 24.10.2018, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

24.10.2018 ухвалою, яка занесена до протоколу, судом оголошена перерва у підготовчому засіданні до 23.11.2018 (а.с.181-182).

У підготовче засідання представник відповідача не зявився; відзиву на позов відповідач не надав. Про час, день та місце підготовчого засідання відповідач повідомлений шляхом направлення копій ухвал від 26.09.2018 про відкриття провадження у справі, від 24.10.2018 про повідомлення про оголошення перерви у підготовчому засіданні (а.с.147а-150,174-177) на адресу, яка відповідає зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.09.2018, 22.11.2018 (а.с.109-111, 178-180). Однак, такі поштові відправлення повернуті з довідками відділення звязку, у якій причиною повернення зазначено: «за закінченням строку зберігання».

07.11.2018 від позивача надійшли докази публікацій рішень ради, а також розрахунок орендної плати.

Відповідні документи прийняті судом, з урахуванням того, що необхідність у наданні таких документів виникла у підготовчому засіданні під час зясування того, чи надали учасники справи всі докази, а також враховуючи пояснення позивача про те, що такі докази не були подані раніше, оскільки перебували архіві і надані після звернення з позовом.

23.11.2018 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.12.2018 (а.с.181-182).

05.12.2018 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 18.12.2018, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання (а.с.185-186).

18.12.2018 від позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи доказів публікації у друкованому виданні «Ірпінський вісник» рішення Ірпінської міської ради від 28.01.2011 №177-6-VI, а також проекту рішення про затвердження оновленої нормативної грошової оцінки. До поданих клопотань долучені докази направлення копії долучених документів відповідачу.

Відповідні копії доказів прийняті судом відповідно до ч.8 ст.80 ГПК України, враховуючи, що позивачем в судовому засіданні обґрунтовано неможливість їх подання у встановлений строк.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

29.09.2010 між сторонами у справі Ірпінською міською радою (орендодавець) та ПП Тієрра (орендар) укладено договір оренди землі (далі договір оренди, а.с.15-20).

У відповідності до укладеного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення Ірпінської міської ради від 16.06.2009 №3050-70-V для проектування та будівництва автосервісного комплексу, яка знаходиться в м. Ірпінь по вул. Центральна (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 в оренду передається земельна ділянка площею 0,1500 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 68 391,97грн (п. 4 договору).

У відповідності до п. 8 договору, договір укладено строком на 49 років.

Згідно п. 9 договору, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 6% від грошової оцінки землі; грошова оцінка земельної ділянки згідно з довідкою відділу земельних ресурсів у м. Ірпені за №530 від 13.04.2009 складає 68 391,97грн.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у сумі 4 103,52грн, при цьому вказана сума може змінюватись за умови проведення індексації (п.9 договору оренди).

Відповідно до п. 10 договору, сума орендної плати уточнюється щороку станом на 1 січня на коефіцієнт індексації грошової оцінки земельної ділянки без внесення змін та доповнень до вказаного договору.

Розрахунок суми орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації проводиться фінансовим управлінням Ірпінської міської ради на підставі представленої довідки грошової оцінки земельної ділянки (п.10 договору).

Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься протягом 30 календарних днів наступного за останнім днем звітного (податкового) місяця по 341,96грн на місяць.

Розмір орендної плати переглядається один раз на два роки та у разі, зокрема: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміні коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; у інших випадках, передбачених законом (п. 12 договору).

Згідно п. 13 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 120 відсотків облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочення.

Як визначено п.19 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-ти денний строк після проведення державної реєстрації договору оренди за актом приймання-передачі.

Вказаний договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 40 договору).

Договір зареєстрований у Ірпінському міському відділі ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.09.2010 за №60.

Як встановлено судом під час розгляду справи, 29.09.2010 позивачем передано відповідачу земельну ділянку, що підтверджується актом приймання-передачі (а.с.21).

Як вказує позивач у позові, відповідач, починаючи з 2015 року не вносить орендну плату за надану йому в оренду земельну ділянку, у звязку з чим, заборгованість з орендної плати за період з 2015 року по 2018 рік, з урахуванням заборгованості за листопад-грудень 2014 року (як вбачається з розрахунку) становить 64 794,70грн (з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки). Також, відповідачу нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 120 відсотків облікової ставки НБУ за період з 01.07.2017 по 30.08.2018.

Крім того, позивач вказує, що у відповідності до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.56-58), нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу, складала відповідно до витягу від: 06.10.2010 68 428,80грн; 02.02.2012 892 644,77грн; 22.03.2018 №2466/214-18 1 463 626,55грн. Зважаючи на те, що відповідні зміни не внесені до договору, позивачем недоотримано до місцевого бюджету орендну плату у розмірі 450 839,32грн за період з 2011 - 2017 роки.

Заявлені вимоги є частково обґрунтованими з наступних підстав.

Між сторонами в силу укладення договору оренди виникли майнові зобовязання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 вказаного Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 14 вищезазначеного Закону, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 17 вказаного Закону, об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Як визначено ст.24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду доказів сплати орендної плати з листопада 2014 року, у звязку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 64 794,70грн заборгованості з орендної плати з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним, а відповідно вимоги в частині стягнення 4 092,06грн пені за період з 01.07.2017 по 30.06.2018 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи допущення відповідачем порушення строків виконання зобовязання з оплати орендної плати.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 450 839,32грн недоотриманої орендної плати за період з 2011 року по 2017 роки, у звязку зі зміною нормативної грошової оцінки.

Відповідні вимоги підлягають задоволенню лише в частині з наступних підстав.

Рішенням Ірпінської міської ради від 20.01.2011 №141-6-6 вирішено встановити орендну плату в м. Ірпінь для, зокрема, розміщення обєктів автосервісу у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі; вказане рішення оприлюднено у газеті «Ірпінський вісник» №8 за 19-25 лютого 2011 року (а.с.167).

Рішенням Ірпінської міської ради від 28.01.2011 №177-6-6 з 01.01.2011 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель у м. Ірпінь; вказане рішення ради опубліковано у додатку №3-а газети «Ірпінський вісник» №8 від 19.02.2011 (а.с.196).

Рішенням Ірпінської міської ради від 30.06.2011 №690-13-VI вирішено внести зміни до рішення Ірпінської міської ради від 20.01.2011 №140-6-VI. Зокрема, відповідним рішенням для розміщення обєктів автосервісу встановлено ставку орендної плати у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі (а.с.168). Відповідне рішення опубліковано у додатку №6 газети «Ірпінський вісник» за 08.07.2011 №28.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території; рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Міська рада, в силу ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», входить до системи місцевого самоврядування.

Відповідно до пп.34, 35 ч.1 ст.26 відповідного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

В силу ст.69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлюють місцеві податки і збори.

Так, згідно ст.10 ПК України (в редакції, чинній на 2011 рік), до місцевих податків входить податок на майно, однією із складових якого, як визначено пп.5.1.3 ст. 265 ПК України, є плата за землю.

При цьому, п.10.2. ст.10 ПК України, визначено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Як визначено пп.14.1.136 ст.14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Поряд з цим, в силу п.14.1.72 ст.14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу). Підпунктом 14.1.147 ст.147 ПК України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Отже, встановлення ставок орендна плати як форми плати за землю у м.Ірпінь є компетенцією Ірпінської міської ради.

Як визначено ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч.5 цієї норми, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. При цьому, ч.12 вказаної статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Так, як визначено ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент прийняття рішень про встановлення розміру річної орендної плати): регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; регуляторним органом є, зокрема, орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.5 ст.12 такого Закону, регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Отже, рішення прийняті Ірпінською міською радою 20.01.2011 №141-6-6, 28.01.2011 №177-6-6, 30.06.2011 №690-13-6 є регуляторними актами, оскільки такі рішення адресовані необмеженому колу осіб, спрямовані на правове регулювання відносин, загальний порядок набрання чинності яких визначено ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», - з моменту оприлюднення, якщо ним не визначено пізніший строк введення в дію.

Відповідно до п.7.1 ст.7 ПК України, елементами податку є: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Отже, ставка податку та база оподаткування є елементами податків та зборів, зміни до яких можуть вноситись, як визначено відповідною нормою, не пізніше як за шість місяців по початку нового бюджетного періоду.

Бюджетним періодом, згідно ст.3 Бюджетного кодексу України, для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Як визначено пп.12.4.1, 12.4.3 ст.12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать:

- встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

- до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Також, п.12.5 ст.12 ПК України, визначалось, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Так, відповідно до п.12.3.4 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період); в іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Враховуючи що вказані рішення опубліковані до 15.07.2011, встановлені у таких рішеннях нові ставки, а також нова нормативна грошова оцінка як елементи податку ставка податку та база оподаткування можуть застосовуватись лише з 2012 року, не зважаючи на те, що у них зазначена інша дата застосування. Так, зокрема, у рішенні від 28.01.2011 №177-6-VI, в порушення вищевказаних норм, визначено, що воно підлягає застосуванню з 01.01.2011, а у рішенні від 30.06.2011 №690-13-VI про те, що воно набуває чинності з 01.07.2011, хоча таке рішення оприлюднено лише 08.07.2011, що також суперечить вищевказаним нормам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про те, що рішення Ірпінської міської ради від 20.01.2011, від 28.01.2011 та від 30.06.2011, прийнято з урахуванням повноважень міської ради та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, підлягає застосуванню до спірних правовідносин, зважаючи на ч.3 ст.11 ГПК України, проте такі рішення можуть набувати чинності не раніше дати їх опублікування, а вводитись у дію з урахуванням норм Податкового кодексу України з 2012 року.

Отже, суд не може погодитись про донарахування відповідачу у 2011 році 58 379,46грн орендної плати, оскільки оновлена нормативна грошова оцінка, затверджена рішенням відповідача від 28.01.2011, враховуючи публікацію відповідного рішення ради 19.02.2011, могла вводитись в дію, лише з наступного за плановим бюджетного періоду, тобто з 2012 року.

Так, за розрахунком суду з січня по грудень 2011 року відповідач мав сплатити 4 105,73грн (68 428,80*6/100=4105,73 за рік, за місяць 342,14грн), що вже враховано в складі орендної плати за 2011 рік.

В іншій частині вимог про стягнення за період 2012-2017 роки 393 144,10грн недоотриманої орендної плати заявлені вимоги є обґрунтованими, зважаючи на зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та застосуванню розміру орендної плати, встановленої у договорі та рішенні ради від 30.06.2011 6%.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 393 144,10грн недоотриманої орендної плати; в частині стягнення 58 379,46грн недоотриманої орендної плати за 2011 рік суд відмовляє.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вказаних обставин, витрати на оплату позову судовим збором підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме - пропорційно розміру задоволених позовних, що складає 6920,20грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства Тієрра (ідентифікаційний код 34779830; 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Комінтерну, буд. 29,) на користь Ірпінської міської ради (ідентифікаційний код 33800777; 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 2 А) 64 794,70грн основного боргу, 4 092,06грн пені, 392 459,86грн недоотриманої орендної плати, 6920,20грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3.В частині стягнення 58 379,46грн недорахованої орендної плати у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, визначеному ст.257 ГПК України, з урахування підпункту 17.5 пункту 17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 02.01.2019.

Суддя А.Р. Ейвазова