ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" грудня 2018 р. Справа № 914/1260/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 комунального підприємства «Львівводоканал» № Вих-Вд 11619-18 від 17.12.2018

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 (суддя Козак І.Б., повний текст рішення складено 21.11.2018, м Львів)

у справі №914/1260/18

за позовом Малого приватного підприємства «ГРО»

до відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства «Львіводоканал»

про стягнення 14 519,70 грн. неустойки та 41 012,49 грн. збитків.

ВСТАНОВИВ

До Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 комунального підприємства «Львівводоканал» № Вих-Вд 11619-18 від 17.12.2018 на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 (суддя Козак І.Б.) у справі №914/1260/18.

У клопотанні, доданому до апеляційної скарги скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення ЛМКП «Львівводоканал» отримано поштою 27.11.2018, що підтверджується відміткою штампу канцелярії ЛМКП «Львівводоканал» на першій сторінці копії оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ч.2 п.2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

В ч.1,2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України N 9-зп від 25 грудня 1997 року щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України вказано, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

У справі Скорик проти України Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Пунктом 2 ст. 124 та ст. 129 Конституції України визначено право особи на захист судом його прав та передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При розгляді питання про відновлення процесуального строку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 комунального підприємства «Львівводоканал» № Вих-Вд 11619-18 від 17.12.2018 на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18, суд приходить до висновку про наявність в спірному випадку підстав для відновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, наведені скаржником, визнаються поважними.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження.

Сторони у справі не використали своє право на подання своїх заперечень щодо відкриття апеляційного провадження, що передбачено п.2 ст.262 ГПК України.

Керуючись статтями 119, 234, 256, 262 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ

1. Поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 комунального підприємства «Львівводоканал» № Вих-Вд 11619-18 від 17.12.2018 на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 у справі №914/1260/18

3. Встановити позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

4. Господарському суду Львівської області невідкладно направити на адресу Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 914/1260/18

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Орищин Г.В.