ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" грудня 2018 р.Справа № 922/3142/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

за участю представників:

заявника (відповідача) - ОСОБА_1, ордер № ХВ1225 від 17.12.18 р., ОСОБА_2, ордер серія ХВ №1419 від 10.12.18 р.

позивача - ОСОБА_3, довіреність від 30.08.18 р., ОСОБА_4, ордер серія ХВ №000044 від 17.12.18 р.

розглянувши в межах підготовчого провадження клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012" про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 34905 від 14 грудня 2018 року), у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", м. Харків, до товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012", м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 638 000,00 грн.

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/3142/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Афаліна", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012", про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 11/06 від 11 червня 2018 року у розмірі 638 000,00 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача сплачений судовий збір у розмірі 9 570,00 грн.

22 листопада 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи № 922/3142/18 призначено в порядку загального позовного провадження та почато у справі підготовче провадження з призначенням підготовчого засідання. Водночас, ухвалою господарського суду Харківської області 23 листопада 2018 року, задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 32938 від 22 листопада 2018 року).

14 грудня 2018 року через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 34905), вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 23 листопада 2018 року по справі № 922/3142/18.

17 грудня 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області, розгляд клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 23 листопада 2018 року по справі № 922/3142/18 (вх. № 34905 від 14 грудня 2018 року) призначено у судовому засіданні на 19 грудня 2018 року.

В судове засідання 19 грудня 2018 року по розгляду клопотання, в порядку ст. 145 ГПК України, з'явилися представники позивача та відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання ТОВ "Автомобіліст 2012" про скасування заходів забезпечення позову, заслухавши пояснення представників відповідача (заявника), які підтримали клопотання та просили суд його задовольнити та пояснення представників позивача, які проти задоволення клопотання заперечували в повному обсязі, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 145 господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову ТОВ "Автомобіліст 2012" посилається на те, що внаслідок накладення арешту на банківські рахунки підприємства відповідача утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам за листопад місяць 2018 року. Неможливість виплати заробітної плати, перерахування до бюджету податків на заробітну плату; здійснення оплати за надані комунальні та інші послуги в грудні місяці 2018 року. Тобто, на думку відповідача, на даний час, діяльність ТОВ "Автомобіліст 2012" фактично є припиненою, з огляду на накладення арешту на рахунки відповідача.

Оцінюючи обставини, наведені заявником в обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 23 листопада 2018 у справі № 922/3142/18, суд дійшов висновку, що такі обставини не вказують на наявність підстав для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, з огляду на наступне.

Посилання відповідача (заявника) на те, що накладення арешту на грошові кошти відповідача призводить до наявності заборгованості з виплати заробітної плати та неможливість здійснення податкових платежів та оплати наданих комунальних послуг, є безпідставною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п'ятої статті 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно з частиною першою статті 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, державою гарантовано та законодавчо закріплено право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Згідно з пунктом 2 статті 48 Законом України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов'язкових платежів до державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається.

Щодо посилання відповідача на те, що накладення арешту на грошові кошти відповідача повністю блокує господарську діяльність останнього, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 62 ГК України визначено, що підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Згідно з частиною 1 статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Також, Верховний Суд України в своїй Постанові Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" вказує, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов'язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов'язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Як вбачається з безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що наявний в матеріалах справи, видами діяльності ТОВ "Автомобіліст 2012" є: - Код КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; Код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації

Таким чином, враховуючи широкий спектр видів господарської діяльності, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, господарська діяльність ТОВ "Автомобіліст 2012" не обмежується внаслідок вжиття заходів забезпечення позову.

Застосовуючи заходи забезпечення позову суд виходив з того, що у відповідача можлива наявність заборгованість перед позивачем у розмірі 638 000,00 грн. (факт наявності заборгованості не заперечує й відповідач, про що зазначено у заяві про скасування заходів забезпечення позову). На дату заявлення клопотання про скасування заходів забезпечення позову відповідачем не надано та не повідомлено суд про зменшення заборгованості чи її погашення.

Суд зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову не порушують прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, а лише запровадили тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду, у разі задоволення позовних вимог та сприятимуть його виконанню.

Більш того, доказів того, що арешт рахунків відповідача перешкоджає його фінансово-господарській діяльності заявником до суду не надано, а надано лише інформаційну довідку самого підприємства відповідача.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (надалі Постанова), прийнятої з метою однакового і правильного застосування законодавства щодо забезпечення позову, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вищий господарський суд України чітко визначив, що господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання.

Скасування заходів забезпечення позову допускається лише у випадку коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Судом встановлено відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову. Потреба у вжитті заходів забезпечення позову по даній справі, враховуючи, що жодна з обставин та підстав для їх вжиття не змінилася та не відпала.

За таких обставин, суд вважає клопотання ТОВ "Автомобіліст 2012" про скасування заходів забезпечення позову необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 42, 145, 169, 170, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012" в скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 23 листопада 2018 року по справі № 922/3142/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.