ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" грудня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/416/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., за участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши заяву як ліквідатора ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс від 31.08.2018 №44 з грошовими вимогами до боржника у сумі 10.202.386,08грн.

у межах справи №907/416/18

За заявою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (ідентифікаційний код 32218536)

ПРО банкрутство

За участю представників:

від заявника (боржника) - ОСОБА_3 довіреність № 23 від 27.10.2017

арбітражний керуючий - не з'явився

від кредитора ДФС ГУ у Закарпатській області ОСОБА_4 довіреність № 41/07-16-10-05-04 від 28.02.18

від кредитора ПАТ "Державний ощадний банк"- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (ідентифікаційний код 32218536) звернулося до господарського суду Закарпатської області із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ Консервний завод Універ у порядку ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у редакції чинній з 18.01.2013 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.06.2018 у справі №907/416/18 прийнято до розгляду вказану заяву та призначено підготовче засідання на 24.07.2018.

Ухвалою суду від 24.07.2018 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ Консервний завод Універ.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 07.08.2018 ТОВ Консервний завод Універ визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено голову ліквідаційної процедури ОСОБА_6, встановлено строк для предявлення вимог до боржника протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом опубліковано на сайті Вищого господарського суду України 08.08.2018.

07.09.2018 від ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс ОСОБА_1 надійшла заява від 31.08.2018 №44 з грошовими вимогами до боржника на суму 10 202 386,08грн.

Ухвалою від 26.09.2018 встановлено ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс ОСОБА_1 строк до 08.10.2018 для усунення недоліків заяви про визнання кредитором.

Після усунення недоліків, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.10.2018 заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс ОСОБА_1 від 31.08.2018 №44 з грошовими вимогами до боржника у сумі 10 202 386,08 грн. прийнято до розгляду, який призначено на 24.10.2018.

Ухвалою суду від 24.10.2018 відкладено попереднє судове засідання на 12.11.2018.

Ухвалою суду від 12.11.2018 попереднє судове засідання відкладено на 29.11.2018 для надання можливості кредиторам та ліквідатору подати суду додаткові письмові пояснення по суті своїх доводів та заперечень.

Ухвалою суду від 29.11.2018 попереднє судове засідання відкладено на 18.12.2018.

Ліквідатором боржника подано господарському суду реєстр вимог кредиторів, згідно з яким вимоги ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю Виноградівський райагротехсервіс ОСОБА_1 визнаються за рішенням ліквідатора боржника в повному розмірі.

Дослідивши приєднані до вказаної заяви докази, перевіривши здійснені розрахунки заборгованості, враховуючи позицію ліквідатора банкрута, суд встановив наступне.

На підставі договору купівлі-продажу № 5-У від 30.08.2013, укладеного між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Виноградівський райагротехсервіс» (Продавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ»(Покупець), Продавець взяв на себе зобов'язання на умовах даного договору продати, а Покупець зобовязався оплатити і прийняти консервну продукцію в кількості і на умовах згідно даного договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору, оплата за товар здійснюються шляхом переказу грошей на розрахунковий рахунок постачальника. Товар відвантажуються Покупцю з відстрочкою платежу на 30 календарних днів від моменту переходу власності на товар від Продавця до Покупця. Покупець має право на свій розсуд здійснювати попередню оплату за товар (п. 2.3. Договору).

На виконання умов Договору купівлі-продажу від 30.08.2013 Продавцем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Виноградівський райагротехсервіс» було поставлено Покупцю ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ» товар за видатковими накладними № РН-0000067 від 30.11.2013 на суму 686668,80 грн.; № РН-0000059 від 23.11.2013 на суму 338155,44 грн.; № РН-0000058 від 28.11.2013 на суму 52 822,80грн.; № РН-0000047 від 31.10.2013 на суму 661 541,69 грн.; № РН-0000046 від 30.10.2013 на суму 304 325,71 грн.; №РН-0000083 від 27.12.2013 на суму 580 128,00 грн.; № РН-0000089 від 31.12.2013 на суму 137 280,00 грн. ;№РН-0000087 від 31.12.2013 на суму 1 632 297,14 грн.; № РН-0000084 від 30.12.2013на суму 857 220,00 грн.; № РН-0000085 від 31.12.2013 на суму 723017,04 грн.; № РН-0000090 від 31.12.2013 на суму 123552,00грн.; № РН-0000013 від 28.02.2014 на суму 1 658 528,50 грн.

Загальна вартість поставленого товару склала суму 7 755 537,08 грн.

Проте, Покупцем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ» вартість поставленого товару сплачено частково у розмірі 809 046, 81 грн.

Заборгованість за поставлений товар за період з 2013 по 2014 роки складає 6 946 490,27 грн. Наведене підтверджується наявним в матеріалах справи актом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 31.12.2013 та актом звіти взаєморозрахунків станом за період січень 2014 року по вересень 2016 року.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що кредиторські вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами договір купівлі-продажу від 30.08.2013, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором поставки, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Спір у даній справі виник у зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань в частині оплати за поставлений ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Виноградівський райагротехсервіс» товар згідно Договору купівлі-продажу від 30.08.2013, внаслідок чого у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ» виникла заборгованість в розмірі 6 946 490,27 грн., яка станом на день розгляду даної справи є непогашеною.

Вимоги кредитора розмірі 6 946 490,27 грн. боргу за поставлений товар підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, визнані боржником згідно актів звірки взаємних розрахунків, підлягають визнанню судом в повному обсязі та задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобовязання кредитором за період з 06.08.2015 до 06.08.2018, нараховано 2 603 677,99 грн. інфляційних втрат та 652217,82 грн. 3% річних.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних та трьох відсотків річних на підставі вимог ст. 625 Цивільного кодексу України вважає, що вимоги кредитора про визнання 2 603 677,99 грн. інфляційних втрат та 652217,82 грн. 3% річних є обґрунтованими, визнаються судом у повному обсязі та підлягають задоволенню.

У ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються у шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Таким чином, вимоги кредитора ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Виноградівський райагротехсервіс» до боржника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ» носять характер конкурсних, повністю визнані ліквідатором, підлягають визнанню в загальному розмірі 10 205 909,26 грн., з яких 6 946 490,27 грн. - основна заборгованість четверта черга, 2 603 677,99 грн. - розмір інфляційних втрат четверта черга, 652 217,82 грн. - розмір 3% річних четверта черга, 3524,00 грн. судовий збір - перша черга.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 45, 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати конкурсні вимоги кредитора ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Виноградівський райагротехсервіс» (90300, м. Виноградів, вул. Промислова, буд.1, код 00903819) до боржника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Консервний завод Універ (90300, м. Виноградів, вул. Промислова, буд.1, код 32218536) з грошовими вимогами на суму 10 205 909,26 грн., з яких 6 946 490,27 грн. - основна заборгованість четверта черга, 2 603 677,99 грн. - розмір інфляційних втрат четверта черга, 652 217,82 грн. - розмір 3% річних четверта черга, 3524,00 грн. судовий збір - перша черга.

2. Копію даної ухвали надіслати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Виноградівський райагротехсервіс», боржнику, ліквідатору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.01.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі