ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2018 р. Справа № 924/752/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Комарніцькій Н.П., розглянувши справу

за первісним позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

про стягнення 285877,28 грн. пені, 67372,09 грн. 3% річних, 37094,19 грн. інфляційних втрат

та за зустрічним позовом дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. розділу 6 Порядок та умови проведення розрахунків договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

за участю представників:

позивача за первісним позовом: ОСОБА_1 за довіреністю;

відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2 - за довіреністю.

У судовому засіданні 26.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

На адресу суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" про стягнення 285877,28 грн. пені, 67372,09 грн. 3% річних, 37094,19 грн. інфляційних втрат у зв'язку з несвоєчасним та неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р.

В обгрунтування позовних вимог зазначено про несвоєчасне виконання відповідачем господарських зобов'язань за договором на купівлю-продаж природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р., з огляду на що позивач на підставі п. 7.2 договору та ст.ст. 230-232 ГК України, ст.ст. 549, 625 ЦК України нарахував до стягнення пеню, три відсотки річних за кожен день прострочення платежів та інфляційні втрати. На підтвердження викладених обставин позивачем надано копії договору №17-264-Н від 06.04.2017р., актів приймання-передачі природного газу за період з 30.04.2017р. по 30.09.2017р., актів звіряння розрахунків, розрахунок заборгованості, сальдо по підприємству та довідку по операціях за договором №17-264-Н з 01.01.2017р. по 31.03.2018р.

У відзиві від 17.08.2018р. представник відповідача зазначив про укладення та повне виконання умов договору №17-264-Н від 06.04.2017р., шляхом сплати позивачу 3 688 268,38 грн. із поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, 27 915 739,51 грн. шляхом перерахування коштів Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області на рахунок позивача відповідно до укладених спільних протокольних рішень, та 140 000,00 грн. шляхом перерахування власних коштів із основного рахунку, що підтверджується карткою рахунком №6311 за квітень-грудень 2017р. та не оспорюється позивачем. На думку відповідача, наявність СПР свідчить про зміну порядку і строків проведення розрахунків за природний газ, прострочення оплати по яких у останнього відсутнє. Вважає недоведеним факт понесення позивачем збитків за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті за газ та звертає увагу на відсутність умислу з боку відповідача. Враховуючи викладене, останній позов не визнає, просить у позові відмовити. До відзиву додано копії підписаних між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації в Хмельницькій області, Дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" та НАК „Нафтогаз України спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №2606 від 17.05.2017р., №2856 від 14.06.2017р., №3025 від 13.07.2017р., №3240 від 16.08.2017р., №3457 від 14.09.2017р., №3692 від 19.10.2017р., №3943 від 16.11.2017р., копії платіжних доручень №197 від 21.08.2017р. на суму 12 400 000,00 грн., №275 від 21.08.2017р. на суму 5 463 451,35 грн., №356 від 21.08.2017р. на суму 1 413 043,27 грн., №457 від 17.08.2017р. на суму 733 951,64 грн., №538 від 15.09.2017р. на суму 845 813,27 грн., №640 від 20.10.2017р. на суму 98 178,88 грн., №727 від 17.11.2017р. на суму 6 961 301,10 грн., постанови НКРЕКП №295 від 21.03.2017р., картки рахунку 6311 за квітень-грудень 2017р.

Представником дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" подано зустрічну позовну заяву від 17.09.2018р., в якій просить: визнати недійсним абзац 8 пункту 6.1. розділу 6 Порядок та умови проведення розрахунків договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та дочірнього підприємства Шепетівкагаз публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ІІІепетівкагаз наступного змісту: Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк". Відповідач зазначає, що зазначений абзац 8 п. 6.1 договору суперечать Порядку, затвердженому постановою КМУ №20 від 11.01.2005р. та ст. 203 ЦК України оскільки зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства та відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. З огляду на викладене, сторони не мають можливості самостійно врегулювати в договорі питання щодо строків та порядку виконання зобов'язання, виконання якого залежить від компенсації з державного бюджету.

Ухвалою суду від 21.09.2018р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 924/752/18, обєднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник позивача за первісним позовом зазначив, що подання зустрічного позову спрямоване на уникнення юридичної відповідальності за неналежне виконання грошового зобовязання за спірним право чином, та затягування розгляду справи по суті. Звертає увагу суду на те, що зауважень чи розбіжностей у сторін при підписанні спірного договору не було та спірний договір закінчений виконанням по суті 30.11.2017р., тобто у день повної оплати. Позивач не вбачає підстав для визнання недійсним договору в частині внаслідок схвалення та прийняття правочину до виконання відповідачем, а також відповідності спірного договору вимогам Примірного договору купівлі-продажу природного газу затвердженого постановою КМУ від 13.07.2016р. №444 у редакції постанови КМУ від 26.10.2016р. №853. Крім того, умова договору, яка встановлює строк та порядок розрахунку є істотною умовою, що унеможливлює укладення договору без даної частини.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов просив задовольнити, у зустрічному позові відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом просить у первісному позові відмовити, а зустрічний позов - задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

06.04.2017р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі продавець) та дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (надалі покупець) укладено договір на купівлю-продаж природного газу №17-264-Н, за змістом якого продавець зобовязується передати покупцеві у 2017 році природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити його на умовах договору.

Природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 4270,594 тис. куб. м., у тому числі визначено по місяцях.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.2 договору).

У розділі V договору сторони узгодили ціни на природний газ. З 01 квітня 2017 року ціна на природний газ становить 4942,00 грн. за 1000 куб.м., крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу 5930,40 грн. з ПДВ (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 (Офіційний вісник України, 2005р., №2, ст. 88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строку оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількість днів які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі коригуючи актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

З дати надання продавцеві покупцем акту звіряння розрахунків, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5-денний строк.

У п. 6.4 договору передбачено, що за наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторонни погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від покупця, погашає вимоги продавця такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного покупцем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних пені, штрафи; 3) у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2017р., і діє в частині продажу природного газу до 30 вересня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання договору на купівлю-продаж природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України передала, а ДП Шепетівкагаз ПАТ „Шепетівкагаз прийняла за період квітень-грудень 2017р. природний газ на загальну суму 31 744 007,89 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2017р. на суму 12 850 316,89 грн., від 31.05.2017р. на суму 5 940 701,10 грн., від 30.06.2017р. на суму 2 921 291,32 грн., від 31.07.2017р. на суму 3 041 026,09 грн., від 31.08.2017р. на суму 2 930 809,61 грн., від 30.09.2017р. на суму 4 059 862,88 грн.

Позивачем додано до матеріалів отримані від відповідача двосторонні акти звіряння розрахунків, підписані ДП Шепетівкагаз ПАТ „Шепетівкагаз з Управлінням соціального захисту населення Шепетівської РДА та з Управлінням праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради:

- за квітень 2017р. - акти від 01.05.2017р. (отримано 17.05.2017р.);

- за травень 2017р. - акти від 01.06.2017р. (отримано 14.06.2017р.);

- за червень 2017р. - акти від 01.07.2017р. (отримано 13.07.2017р.);

- за липень 2017р. - акти від 01.08.2017р. (отримано 16.08.2017р.);

- за серпень 2017р. - акти від 01.09.2017р. (отримано 14.09.2017р.);

- за вересень 2017р. - акти від 01.10.2017р. (отримано 19.10.2017р.)

В подальшому між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації в Хмельницькій області, Дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" та НАК „Нафтогаз України підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №2606 від 17.05.2017р. на суму 12 400 000,00 грн., №2856 від 14.06.2017р. на суму 5 463 451,35 грн., №3025 від 13.07.2017р. на суму 1 413 043,27 грн., №3240 від 16.08.2017р. на суму 733 951,64 грн., №3457 від 14.09.2017р. на суму 845 813,27 грн., №3692 від 19.10.2017р. на суму 98 178,88 грн., №3943 від 16.11.2017р. на суму 6 961 301,10 грн., в тому числі за договором №17-264-Н від 06.04.2017р.

Предметом Спільних протокольних рішень є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 „Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

У розділі 4 зазначено, що сторони, що підписали це Спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

На виконання вищевказаних СПР ДКСУ в Хмельницькій області перераховано НАК „Нафтобаз України кошти в розмірі 27 915 739,51 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №197 від 21.08.2017р. на суму 12 400 000,00 грн., №275 від 21.08.2017р. на суму 5 463 451,35 грн., №356 від 21.08.2017р. на суму 1 413 043,27 грн., №457 від 17.08.2017р. на суму 733 951,64 грн., №538 від 15.09.2017р. на суму 845 813,27 грн., №640 від 20.10.2017р. на суму 98 178,88 грн., №727 від 17.11.2017р. на суму 6 961 301,10 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

За змістом доданого позивачем сальдо по підприємству ДП Шепетівкагаз за період з 01.01.2017р. по 31.03.2018р. заборгованість у відповідача по договору №17-264-Н відсутня. Здійснені відповідачем проплати підтверджуються доданою випискою позивача по підприємству відповідача, відповідно до якого 30.11.2017р. відповідачем повністю погашено заборгованість за поставлений природний газ.

З огляду на несвоєчасну сплату відповідачем коштів за природний газ, поставлений 2017 році, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

При розгляді зустрічної позовної заяви дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" судом враховується наступне.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання, наведені в ст. 179 Господарського кодексу України, згідно з якою майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню. Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 зазначеної статті).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому, невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", сторонами було погоджено предмет договору, порядок та умови передачі, порядок обліку газу, ціну, порядок та умови проведення розрахунків, відповідальність сторін та інші умови.

Згідно з ч. 2 ст. 179 ГК України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

У абз. 8 п. 6.1 договору сторони передбачено, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5-денний строк.

Встановлення у договорі такого порядку проведення розрахунків не суперечить приписам ст. 627 Цивільного кодексу України, якою визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості та відповідає п. 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. № 444 (у редакції, чинній на час укладення спірного договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передав, а ДП "Шепетівкагаз" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" в свою чергу прийняв природний газ, що підтверджується Актами приймання - передачі природного газу.

При цьому, сторонами підтверджено, що позивач за зустрічним позовом у повному обсязі виконав умови договору та оплатив обсяг поставленого відповідачем природного газу, що свідчить про прийняття умов договору та подальше його схвалення шляхом повного виконання в частині оплати.

Суд дійшов до висновку, що абзац 8 пункту 6.1 договору не суперечить актам цивільного законодавства, підписаний уповноваженими особами сторін, а також виконання умов цього договору шляхом прийняття природного газу, здійснення оплати за отриманий товар на умовах визначених даним договором, свідчить про погодження та прийняття усіх умов оспорюваного договору. Водночас, судом відзначається, що у матеріалах справи відсутні жодні докази, які би свідчили про незгоду позивача за зустрічним позовом під час укладення договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р. щодо тих чи інших договірних умов.

Таким чином, позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон повязує недійсність правочину (частини правочину).

З огляду на вищевикладене, зустрічні позовні вимоги є необгрунтованими, тому у зустрічному позові дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. розділу 6 Порядок та умови проведення розрахунків договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", слід відмовити.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

З приводу первісного позову судом відзначається таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 6.1 договору сторони узгодили умови оплати за природний газ, який аналогічний за змістом п. 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. № 444 (у редакції, чинній на час укладення спірного договору).

Заперечення відповідача щодо зміни порядку і строків проведення розрахунків за природний газ шляхом підписання спільних протокольних рішень судом не приймаються до уваги, оскільки згідно з п. 6.1 договору сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5-денний строк.

Відтак, суд дійшов висновку, що спільні протокольні рішення (прийняті після укладення договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"), не змінюють строків та умов розрахунків за спірним договором. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.11.2018р. № 923/1099/17, відповідно до змісту якої договірні умови щодо незмінності строків та умов розрахунків за договором купівлі-продажу природного газу розповсюджуються на прийняті після її укладення спільні протокольні рішення, чим спростовуються вдіповідні доводи відповідача за первісним позовом.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на несвоєчасну оплату відповідачем основного боргу за природний газ на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р., враховуючи наявність заборгованості, існуючої станом на час подання позову та на момент вирішення спору, у вигляді 67372,09 грн. 3% річних, 37094,19 грн. інфляційних втрат, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Однак, на думку суду, позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р. 285877,28 грн. пені підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Проте, при вирішенні питання про стягнення неустойки судом враховується, що згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Аналогічна за змістом і норма ст.233 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, беручи до уваги обєктивні обставини, які призвели до виникнення боргу, та те, що відповідачем погашено основну заборгованість, мету придбання відповідачем газу, а також з огляду на розмір інфляційних втрат та річних, що підлягають стягненню з відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір загальної суми пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 50%, тобто з 285877,28 грн. до 142938,64 грн. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 142938,64 грн. підлягають задоволенню, а у решті суми пені відмові.

Судові витрати за первісним позовом згідно зі ст. 129 ГПК України підлягають покладенню на відповідача за первісним позовом. При цьому судом враховується, що, з огляду на правомірність нарахування пені позивачем, незважаючи на зменшення судом розміру пені на 50%, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача за первісним позовом без урахування зменшення неустойки.

Повний текст рішення (враховуючи зміст положень ст.233 ГПК України), остаточно складено у 10-ий робочий день після оголошення вступної та резолютивної частин рішення, тобто 11.01.2019р.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" про стягнення 285877,28 грн. пені, 67372,09 грн. 3% річних, 37094,19 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, буд. 29, ідентифікаційний код 39393136) на користь публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 142938,64 грн. пені, 67372,09 грн. 3% річних, 37094,19 грн. інфляційних втрат, 5855,15 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

У решті первісного позову відмовити.

У зустрічному позові дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. розділу 6 Порядок та умови проведення розрахунків договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення (з урахуванням положень ст.233 ГПК України) складено 11.01.2019р.

Суддя М.В. Смаровоз