ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.2018 м. Ужгород Справа № 907/212/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород про стягнення суми 548535,18грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог),

та зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород до публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород про стягнення невиплачених грошових коштів у сумі 89 653,80грн. різниці між авансовим платежем та фактично виконаними роботами за Договором на виконання робіт від 14.12.2016 №1611006,

За участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача - за зустрічним) ОСОБА_1 адвокат, представник за довіреністю №19/3-02/170 від 29.08.2018;

від відповідача за первісним позовом (позивача - за зустрічним) - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород про стягнення суми 520 486,23 грн. (у тому числі 177.137,82грн. невикористаних коштів, 24.809,01грн. інфляційних втрат, 146.355,00грн. збитків завданих несвоєчасним виконанням зобовязань за Договором на виконання робіт №1611006 від 14.12.2016 та 172.184,40грн. штрафних санкцій), посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 623, 846, 849, 875-883 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України, оскільки відповідачем не виконуються зобовязання за договором №1611006 від 14.12.2016 на виконання підрядних робіт.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.03.2018 відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було відкрито загальне позовне провадження та призначено дату підготовчого засідання на 16.04.2018.

10.04.2018 року до Господарського суду Закарпатської області надійшла зустрічна позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород до публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород про стягнення невиплачених грошових коштів у сумі 89653,80 грн. різниці між авансовим платежем та фактично виконаними роботами за Договором на виконання робіт від 14.12.2016 №1611006.

Ухвалою суду від 16.04.2018 прийнято зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 907/212/18 за правилами загального позовного провадження, відкладено підготовче засідання, розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним у підготовчому засіданні на 10 травня 2018 на 10:00 год.

10.05.2018 позивачем за первісним позовом подано клопотання про призначення судової будівельно технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2018 провадження у справі було зупинено судом у звязку з призначенням проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Закарпатському відділенню Львівського НДІСЕ.

Супровідним листом від 28.09.2018 року №9803 від Закарпатського відділення Львівського НДІСЕ до Господарського суду надійшов висновок №9803 судової будівельно технічної експертизи з матеріалами справи №907/212/18.

Ухвалою суду від 22.10.2018 провадження у справі було поновлено та підготовче засідання у справі призначено на 14.11.2018.

Ухвалою суду від 14.11.2018 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 29.11.2018.

Ухвалою суду від 29.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2018 на 11:00 год.

У судовому засіданні 18.12.2018 розгляд справи розпочато по суті.

Позивач за первісним позовом обґрунтовує позовні вимоги з посиланням на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Реновейт» умов укладеного між сторонами Договору № 1611006 на виконання робіт від 14.12.2016 року, за умовами якого ТОВ «Реновейт» як підрядник зобовязався у строк 60 робочих днів з дня укладення договору виконати з власних матеріалів роботи з оформлення відділення нового типу в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95, а позивач як замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

На виконання п. 4.2 договору 27.12.2016 року Філією - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунок підрядника ТОВ «Реновейт» перераховано 50% авансу в розмірі 430 461,00 грн.

В порушення умов Договору Підрядник - ТОВ «Реновейт» взяті на себе зобовязання у визначений Договором строк не виконав, акти виконаних робіт для підписання Замовнику до цього часу не надав.

Графіком виконання робіт від 21.11.2017 по введенню в експлуатацію операційного залу та сектору касових операцій (новий формат) у ТВБВ №10006/037 сторонами погоджено новий строк завершення виконання робіт, а саме 27.12.2017. Однак і у вказаний строк підрядником не було завершено виконання робіт за спірним договором.

У звязку з цим, позивач за первісним позовом керуючись п. 6.2.1 Договору та ст. 849 ЦК України 29.01.2018 повідомив ТОВ «Реновейт» листом № 106.30/8183/2018-06/вих. про одностороннє розірвання (припинення) дії Договору на виконання робіт № 1611006 від 14.12.2016.

З метою встановлення фактичного обсягу виконаних Підрядником ремонтних робіт за Договором № 1611006 від 14.12.2016 року було залучено інженера технічного нагляду за будівництвом ОСОБА_2 (сертифікат серії АТ № 003235 від 26.03.2015 року), яким за результатами перевірки складений Акт від 06.03.2018 та встановлено, що вартість фактично виконаних підрядником будівельних робіт за Договором на виконання робіт № 1611006 від 14.12.2016 року станом на 05.02.2018 складає 252 883,18 грн.

Оскільки відповідно до умов Договору Замовник згідно з меморіальним ордером № 58844001 від 27.12.2016 року перерахував на рахунок Підрядника 430 461,00 грн. авансового платежу, а Підрядником обсяг робіт був виконаний частково на суму 252 883,18 грн., то позивач заявив про стягнення різниці в розмірі 177 137,82 грн.

За період 24.03.2017- 15.02.2018 просить стягнути 24 809, 01 грн. інфляційних втрат.

За порушення строків виконання робіт, позивачем за первісним позовом на підставі п. 7.3.3 Договору нараховано штраф в розмірі 20 % від вартості незавершених або несвоєчасно виконаних робіт, що становить 172 184,40 грн.

Разом з цим, позивач за первісним позовом на підставі ст.ст. 224, 225 ГК України, ст.623 ЦК України просить стягнути з відповідача понесені збитки, а саме витрати на здійснення охорони приміщення ТВБВ № 10006/037 за адресою смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95 за період квітень 2017 року- січень 2018 року в сумі 146 355,00 грн.

Відповідачем за первісним позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Реновейт» подано відзив на позов, згідно з яким з позовними вимогами не погоджується.

Стверджує, що порушення строків виконання підрядних робіт відбулося з обєктивних причин, зокрема, відсутність монтажу касового вузла та ненадання організацією-підрядником інформації щодо приблизних термінів його поставки, унеможливило продовження ремонтно-будівельних робіт прикасової зони, а саме встановлення стельових конструкцій, налив стяжки підлоги та укладення плитки; разом з цим, зниженням температури стало перешкодою для проведення зовнішніх оздоблюваних робіт та робіт по заміні віконних конструкцій, дверей та навісу; неточність і невідповідність архітектурно-будівельних планів вплинуло на збільшення обсягів та термінів демонтажних робіт; паралельне виконання робіт іншими підрядниками спричинило коригування графіку виконання робіт, тощо.

Вказує, що Висновком №0003/2018 від 05.03.2018 експертного будівельно-технічного дослідження, проведеним на його замовлення, підтверджено виконання ремонтних робіт на суму 519674,80 грн., тобто більше ніж на суму авансу 430 461,00 грн., яку йому було перераховано як авансовий платіж.

В звязку з відсутністю вини в діях підрядника, а також з урахуванням результатів будівельно-технічного дослідження у задоволенні позову повністю.

Згідно з поданим зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Реновейт» просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Ужгород різницю між авансовим платежем та фактично виконаними роботами згідно з Договором №1611006 від 14.12.2016 в розмірі 89653,80 грн., посилаючись на те, що згідно з висновком №0003/2018 від 05.03.2018 експертного будівельно- технічного дослідження загальна вартість ремонту проведеного в філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» в смт. Міжгіря, вул. Шевченка, буд. 95, складає суму 519674,80 грн.

В звязку з цим, просить стягнути з публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород різницю між авансовим платежем та фактично виконаними роботами в розмірі 89653,80 грн.

З урахуванням висновку №9803 від 28.09.2018 судової будівельно-технічної експертизи, яким встановлено, що вартість фактично виконаних робіт на об'єкті «капітальний ремонт відділення Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт.Міжгіря, вул.Шевченка, 95» становить 273 571, 54 грн., позивачем за первісним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача ТОВ «Реновейт» 156 889, 46 грн. невикористаних підрядником коштів авансового платежу, 21 973, 12 грн. інфляційних втрат; 146 355 грн. додаткових витрат по охороні майна та матеріалів; 172 184, 40 грн. штрафних санкцій. Разом з цим, на підставі ст. 22 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача за первісним позовом ТОВ «Реновейт», встановлену згідно з п.3 наявністю висновку №9803 від 28.09.2018 судової будівельно-технічної експертизи, вартість робіт, які необхідно виконати для усунення відхилення від ДБН, локального кошторису та дефектного акту в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгір'я, вул.Шевченка, 95, в розмірі 51 133, 20 грн.

Позивачем за первісним позовом 13.11.2018 подано відповідь на відзив, а також відзив на зустрічну позовну заяву, згідно з якими заперечує наведені ТОВ «Реновейт» мотиви, просить задоволити первісний позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог; у задоволенні зустрічного позову просить відмовити повністю.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 18.12.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 між публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород - Замовник, позивач у справі за первісним позовом, та товариством з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород Підрядник, відповідач у справі за первісним позовом, було укладено договір на виконання робіт за №1611006, відповідно до умов якого відповідач зобовязався у 2016 році виконати з власних матеріалів роботи з оформлення відділення нового типу в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95, а позивач - прийняти і оплатити такі роботи (п.1.1).

Згідно з п. 5.1. Договору сторонами визначено строк виконання робіт - 60 робочих днів з моменту укладення цього Договору.

Ціна Договору погоджена сторонами в загальній сумі 860 922,00 грн. (п.3.1).

Згідно з умовами укладеного Договору (п.4.2., 4.3) 50% ціни Договору - 430 461,00 грн. Замовник перераховує Підряднику на протязі 5 (пяти) банківських днів з дати укладення цього Договору, решту 50 % ціни Договору - 430 461, 00 грн. Замовник перераховує підряднику протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Пунктом 5.2 передбачено, що Підрядник зобовязаний розпочати виконання робіт протягом 2 робочих днів з моменту з моменту отримання попередньої оплати згідно з п. 4.2 Договору.

Пунктом 7.3.3 визначено, що у випадку порушення Підрядником строку виконання робіт, зазначеного у п. 5.1 цього Договору, з вини Підрядника на строк, більший ніж 5 робочих днів, а також за несвоєчасне усунення недоліків і дефектів, що допущені з його /Підрядника/ вини в строки, що обумовлені Актами про недоліки, Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 20 % від вартості незавершених та/або несвоєчасно виконаних робіт, в т.ч. робіт по усуненню недоліків та дефектів, виконання яких прострочено.

27.12.2016 Філією-Закарпатське обласне управління АТ Ощадбанк на рахунок підрядника TОB Реновейт було перераховано 430 461,00 грн. з призначенням платежу «Перерах. аванс 50% за оформлення відділення нового типу у власному приміщенні смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95 згідно з Договором № 1611006 від 14.12.2016року, без ПДВ», що належним чином підтверджується долученим до матеріалів справи меморіальним ордером № 58844001 від 27.12.2016.

З умов договору вбачається, що повне завершення виконання підрядних робіт за договором повинно відбутись у строк 60 робочих днів з моменту укладення договору, тобто, до 23.03.2017 (з урахуванням п. 5.2 договору та проведення авансового платежу 27.12.2016).

Однак у вказаний строк підрядні роботи завершені не були, відповідачем взяті на себе зобовязання за договором у встановлений строк та в повному обсязі не виконано.

Філія-Закарпатське обласне управління АТ Ощадбанк неодноразово зверталася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реновейт» листами від 07.04.2017. 20.06.2017, 06.0.2017, 20.10.2017, 20.11.2017 з вимогою про належне виконання зобовязань за договором, а також щодо підписання актів приймання фактично виконаних робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Реновейт» у листах від 10.04.2017, 04.07.2017, 15.09.2017 зобовязувалося виконати підрядні роботи у строк до 30.05.2017, 15.09.2017, 16.10.2017 відповідно.

У звязку з тим, що у вказаний строк зобовязання за договором виконано не було 21.11.2017 між сторонами був підписаний «Графік виконання робіт по введенню в експлуатацію операційного залу та сектору касових операцій (новий формат) в ТВБВ № і 0006/037 згідно з укладеним Договором № 1611006 від 14.12.2016», яким погоджено виконання ТОВ «Реновейт» будівельних та інших робіт у строк до 27.12.2017.

Філією-Закарпатське обласне управління АТ Ощадбанк було створено робочу комісію з визначення готовності обєкта до експлуатації, якою, за результатами обстеження обєкта, складено акт № 1/12/14 від 27.12.2017 про те, що ремонтні роботи з оформлення відділення нового типу за адресою: смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95 підрядником ТОВ Реновейт» виконані часткового, роботи виконані з відхиленням від державних будівельних норм, стандартів і правил, перелік виявлених недоліків зазначено в додатку №1 до акту.

З наведеного вбачається, що спір у справі між сторонами виник у зв'язку з невиконанням ТОВ «Реновейт» підрядних робіт у встановлений строк на в повному обсязі всупереч умов договору на виконання робіт за №1611006 від 14.12.2016.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом з урахуванням заяви про підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами договір №1611006 від 14.12.2016, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду на капітальне будівництво, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та нормами глави Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 318 Господарського кодексу України, за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об'єктів; будівництво об'єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов'язаних з будівництвом об'єктів (ч.2 ст. 318 Господарського кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України унормовано, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Строк виконання підрядних робіт є однією з істотних умов договору підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.1. ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 104 цього Кодексу встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2018 у справі №907/212/18 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Який обсяг фактично виконаних робіт за договором №1611006 від 14.12.2016 в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління AT «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95, здійснено ТзОВ «Реновейт» із додержанням ДБН, локального кошторису та дефектного акту, та яка їх вартість виходячи із цін згідно з локальним кошторисом, відомості ресурсів до локального кошторису та договірної ціди?

2. Який обсяг фактично виконаних робіт за договором №1611006 від 14.12.2016. в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління AT «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95 здійснено ТзОВ «Реновейт» із відхиленням від ДБН, локального кошторису та дефектного акту, та яка їх вартість виходячи із цін згідно з локального кошторису, відомості ресурсів до локального кошторису та договірної ціни?

3. Виходячи з відповіді на питання №2, який обсяг ремонтно-будівельних робіт необхідно провести для усунення відхилень від ДБН, локального кошторису та дефектного акту, та яка їх вартість на момент дослідження?

4. Яка вартість фактично виконаних робіт за Договором №1611006 від 14.12.2016 в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління AT «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95 на основі цін, які зазначені в локальному кошторисі зі додатковим нарахуванням до цих цін коефіцієнтів на основі «Ресурсних елементних і кошторисних норм на ремонтно - будівельні роботи вказані щодо застосування», ДСТУ- Н Б Д.2Л-21:2012 додаток Б, таблиця Б1 (виконання ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях будинків, будівель, що експлуатуються, звільнених від меблів, устаткування та інших предметів; Виконання ремонтно-будівельних робіт на покрівлях і фасадах будинків ,будівель і споруд, що експлуатуються) станом на 01.03.2018?

5. Яка вартість прихованих робіт за Договором №1611006 від 14.12.2016 в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління AT «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95 які зазначені в локальному кошторисі з додатковими нарахуванням до цих цін коефіцієнтів на основі «Ресурсних елементних кошторисних нормі на ремонтно- будівельні роботи вказані щодо застосування», ДСТУ-Н Б Д.2.4-21:20121 додаток Б, таблиця Б1 (виконання ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях будинків і будівель, що експлуатуються, звільнених від меблів, устаткування та інших предметів; виконання ремонтно-будівельних робіт на покрівлях і фасадах будинків, будівель і споруді що експлуатуються) станом на 01.03.2018?

Згідно з висновком експерта №9803 судової будівельно-технічної експертизи від 28.09.2018 встановлено, що вартість фактично виконаних робіт у відповідності до локального кошторису та дефектного акту та із додержанням ДБН, на обєкті «капітальний ремонт відділення Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95» становить 273 571,54 грн.

Обсяг фактично виконаних робіт за договором №1611006 від 14.12.2016 в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95 здійснено ТОВ «Реновейт» із відхиленням від ДБН встановити неможливо, оскільки нормативно-правовими актами в галузі будівництва не передбачено виконання робіт із відхиленням від ДБН, локального кошторису та дефектного акту, тому визначити вартість їх не надається за можливе.

Встановлено, що вартість робіт, які необхідно виконати для усунення відхилення від ДБН, локального кошторису та дефектного акту в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95, становить 51 133,20 грн.

Експертом вартість фактично виконаних та прихованих робіт з додатковими нарахуваннями коефіцієнтів не визначалась, у звязку з тим що договором №1611006 від 14.12.2016 не передбачено застосування коефіцієнтів на основі «Ресурсних елементних і кошторисних норм на ремонтно - будівельні роботи вказівки щодо застосування», ДСТУ-Н Б Д.2.4-21:2012 додаток Б, таблиця Б1, включення (нарахування) додаткових коефіцієнтів, що враховують специфічні особливості виконання робіт, що не були передбачені договірною ціною, буде порушенням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва і призведе до необґрунтованого завищення вартості будівельних робіт.

Позивач за первісним позовом, з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи, просить стягнути з відповідача суму 156 889, 46 грн. невикористаних підрядником коштів авансового платежу.

Судом встановлено, що згідно з меморіальним ордером № 58844001 від 27.12.2016 Філією-Закарпатське обласне управління АТ Ощадбанк перераховано на рахунок підрядника TОB Реновейт аванс у розмірі 430 461,00 грн.

Згідно з висновком експерта №9803 судової будівельно-технічної експертизи від 28.09.2018 встановлено, що вартість фактично виконаних ТОВ «Реновейт» робіт у відповідності до локального кошторису та дефектного акту та із додержанням ДБН, на обєкті «капітальний ремонт відділення Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95» становить 273 571,54 грн.

Оскільки висновком експерта встановлено, що вартість фактично виконаних підрядних робіт відповідачем за первісним позовом складає 273 571,54 грн., позовна вимога про стягнення суми невикористаних підрядником ТОВ «Реновейт» коштів авансового платежу в розмірі 156 889, 46 грн. підлягає задоволенню.

Одночасно позивач за первісним позовом заявив про стягнення з відповідача суми 21 973,12 грн. інфляційних втрат за період з 24.03.2017 по 15.03.2018.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, з урахуванням прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 21 973,12 грн. за визначений позивачем період.

За порушення строків виконання зобовязання за договором позивач за первісним позовом на підставі п. 7.3.3 договору стягнути з відповідача ТОВ «Реновейт» штрафні санкції, які згідно з наведеним позивачем розрахунком складають 172 184 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.3.3 визначено, що у випадку порушення Підрядником строку виконання робіт, зазначеного у п. 5.1 цього Договору, з вини Підрядника на строк, більший ніж 5 робочих днів, а також за несвоєчасне усунення недоліків і дефектів, що допущені з його /Підрядника/ вини в строки, що обумовлені Актами про недоліки, Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 20 % від вартості незавершених та/або несвоєчасно виконаних робіт, в т.ч. робіт по усуненню недоліків та дефектів, виконання яких прострочено.

Згідно з п. 5.1 Договору на виконання робіт № 1611006 від 14.12.2016 року строк виконання робіт складає 60 робочих днів з моменту укладання цього Договору.

З врахуванням положень пункту 5.2 Договору щодо зобовязання підрядника розпочати виконання робіт протягом 2 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати згідно з п. 4.2 Договору, а така була перерахована Замовником на рахунок підрядника тільки 27.12.2016, то кінцевий строк виконання робіт за вищевказаним договором - 23.03.2017.

Оскільки відповідачем ТОВ «Реновейт» зобовязання за договором у встановлений строк виконано не було, суд дійшов висновку, що штрафні санкції, встановлені договором, відповідають вимогам закону, є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом в розмірі 172 184,40 грн. (860 922,00 х 20% = 172 184,40 грн., де 860 922,00 грн. вартість незавершених/несвоєчасно виконаних робіт, 20% - розмір штрафної санкції, визначений умовами договору).

З урахуванням висновку експерта №9803 від 28.09.2018 позивачем за первісним позовом згідно з заявою про збільшення позовних вимог, на підставі ст. 22 Цивільного кодексу України, заявлено до стягнення за відповідача ТОВ «Реновейт» суму 51 133, 20 грн. збитків. Відповідно до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з приписами частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Висновком експерта №9803 від 28.09.2018 встановлено, що вартість робіт, які необхідно виконати для усунення відхилення від ДБН, локального кошторису та дефектного акту в приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт.Міжгіря, вул.Шевченка, 95, становить 51 133,20 грн.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм, викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 51 133,20 грн. є підтверджені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Одночасно позивачем за первісним позовом на підставі ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ст. 623 Цивільного кодексу України заявлено про стягнення додаткових витрат, понесених у звязку з укладенням договорів на охорону приміщення ТВБВ № 10006/037 за адресою смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95, АТ «Ощадбанк» в розмірі 146 355 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2014 року між УДСО при УМВС України в Закарпатській області (Виконавець) та ПАТ «Державний ощадний банк України» (Замовник) був укладений Договір № 1п0635 на централізоване спостереження за технічними засобами системи тривожної сигналізації, що встановлені на обєктах, відповідно якого Виконавець взяв на себе зобовязання надати Замовнику послуги з централізованого спостереження за допомогою ПЦС (пункту централізованого спостереження) ДСО за станом технічних засобів системи тривожної сигналізації (СТС), що встановлені на обєктах Замовника, а саме: в банківських установах філії-Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» - ТВБВ, АТМ системах та грошових коштів, що зберігаються в них.

Відповідно п. 5 Дислокації зазначено найменування обєкту, на якому надаються послуги з централізованого спостереження за допомогою ПЦС (пункту централізованого спостереження) ДСО за станом технічних засобів системи тривожної сигналізації (СТС), а саме: периметр ТВБВ (банкомат) та касові вузли за адресою смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95.

Крім того, позивачем на здійснення фізичної охорони вказаного приміщення було укладено договір про надання послуг від 23.11.2016 з фізичною особою ОСОБА_3 За надані послуги з охорони приміщення за квітень і травень 2017 року було сплачено 7000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 11024 від 02.06.2017, № 7972 від 28.04.2017, архівною відомістю № 1 за період 01.04.2017 року - червень 2017 року.

Разом з цим, 23.11.2016 між позивачем за первісним позовом та фізичною особою ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг, якому за надані послуги з охорони приміщення ТВБВ № 10006/037 за адресою смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95 за квітень і травень 2017 року було сплачено 7000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №11023 від 02.06.2017, № 7971 від 28.04.2017, архівною відомістю №1 за період квітень 2017 року - червень 2017.

01.06.2017 для надання послуг з охорони приміщення відділення банку між АТ «Ощадбанк» та Приватним підприємством «Ватра-К» був укладений Договір № 172 по охороні матеріальних цінностей та безпеки працівників ПАТ «Державний ощадний банк України» у приміщенні відділення. Предметом договору є надання послуг охоронниками ПП «Ватра-К» по забезпеченню охорони матеріальних цінностей та безпеки персоналу у приміщенні відділення Ощадбанку смт. Міжгіря вул. Шевченка,95. За період червень 2017 року - січень 2018 року АТ «Ощадбанк» було сплачено ПП «Ватра-К» 132 355,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 67687035 від 27.06.2017, №69642934 від 08.08.2017, №71011754; №72299059 від 27.09.17, №74460946 від 07.11.17, №75972126 від 05.12.17, № 77793247 від 05.01.18, № 79090222 від 30.01.18.

Позивач стверджує, що загальна сума понесених додаткових витрат на охорону відділення банку становить 146355 грн. та просить стягнути її з відповідача.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення суми додаткових витрат на охорону відділення банку за адресою: смт. Міжгіря вул. Шевченка, 95, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на те, що згідно з Договором на виконання робіт №1611006 від 14.12.2016 сторонами жодним чином не було врегульовано питання здійснення охорони відділення банку на період виконання підрядних робіт, а також порядок оплати такої охорони, у відповідача ТОВ «Реновейт» згідно з умовами підрядного договору не виникало зобовязання щодо оплати послуг по збереженню та охороні приміщення.

Оскільки роботи/послуги зберігання, охорони майна не були включені ні в умови договорів підряду, ні в проектно-кошторисну документацію, то відповідач не несе обовязку по їхній сплаті.

Разом з цим, оплату цих послуг не можна також розцінювати як збитки, оскільки зі змісту вказаних договорів вбачається, що такі були укладені не у звязку з здійсненням ТОВ «Реновейт» підрядних робіт, а виходячи з особливостей та характеру здійснюваної позивачем банківської діяльності, зокрема, для охорони приміщення банківського відділення, матеріальних цінностей та для охорони персоналу. У звязку з наведеним, суд дійшов висновку, що вказані витрати не є збитками та не повинні відшкодовуватися відповідачем за первісним позовом.

В задоволенні позову в частині стягнення суми 146355 грн. понесених додаткових витрат на охорону відділення банку належить відмовити.

Таким чином, позовні вимоги публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород підлягають задоволенню частково в розмірі 402 180,18 (у тому числі 156 889,46 грн. невикористані кошти, 21 973,12 грн. інфляційні втрати, 51 133,20 грн. збитки, завдані несвоєчасним виконанням зобовязань та 172 184,40 грн. штрафні санкції).

Розглянувши матеріали за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реновейт» до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Ужгород про стягнення різниці між авансовим платежем та фактично виконаними роботами згідно з Договором №1611006 від 14.12.2016 в розмірі 89653,80 грн., суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки висновком №9803 від 28.09.2018 судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що вартість фактично виконаних робіт у відповідності до локального кошторису та дефектного акту та із додержанням ДБН, на обєкті «капітальний ремонт відділення Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт. Міжгіря, вул. Шевченка, 95» становить 273 571,54 грн.

Вказаний висновок спростовує твердження позивача за зустрічним позовом про виконання ним підрядних робіт на суму 519674,80 грн., більшу ніж авансовий платіж 430 461,00 грн., яку йому було перераховано 27.12.2016 як авансовий платіж.

У звязку з цим, зустрічна позовна вимога про стягнення з публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород різниці між авансовим платежем та фактично виконаними роботами в розмірі 89653,80 грн. не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Реновейт» пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на оплату судового збору за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Реновейт».

Витрати на оплату вартості проведення судової експертизи в сумі 14 300,00 грн. а результатами розгляду первісного позову покласти на відповідача.

Ураховуючи вкладене та керуючись ст. ст. 13, 46, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт (88000, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 26, ідентифікаційний код 39610881) на користь акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України (88000, м. Ужгород вул. Корзо, буд. 15, ідентифікаційний код 09312190) суму 402 180 (чотириста дві тисячі сто вісімдесят) грн. 18 коп. (у тому числі 156 889,46 грн. невикористаних коштів, 21 973,12 грн. інфляційних втрат, 51 133,20 грн. збитків та грн. штрафних санкцій), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 032 (шість тисяч тридцять дві грн.) 79 коп. та витрати на оплату вартості проведення судової експертизи в сумі 14 300 (чотирнадцять тисяч триста грн.) 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 28.12.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі