ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2018 р. Справа № 922/1666/17

вх. № 34931

Суддя господарського суду: Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання: Лепенець К.В.

за участю представників:

скаржника (ТОВ "Златко груп") - ОСОБА_1,дов від 27.09.2018 року

стягувача ( ТОВ "ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ") - ОСОБА_2, адвокат;

ТОВ "ЮК ГАЗ" - не з'явився;

ВДВС - не з'явився;

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Златко груп" (вх.№34931 від 17.12.2018 року) на дії державного виконавця Подільського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві та начальника відділу ОСОБА_3 районного ВДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у місті Києві та зобов'язання вчинити певні дії

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Златко груп" (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 3)

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Газ" (61082, м. Харків, Московський проспект, буд. 142) ,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірекс енерджі" (61082, м. Харків, Московський проспект, буд. 142)

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.09.2018 року, в позові відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Златко груп" (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 3, код 39721764) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірекс енерджі" (61082, м. Харків, Московський проспект, буд. 142, код 40281969) - витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 36 168,46грн., витрати по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги в сумі 39 456,51грн., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 14300,0грн.

02.10.2018 року на виконання вищезазначеної постанови господарським судом Харківської області було видано відповідні накази.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.12.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Златко груп" (вх.№34931 від 17.12.2018 року) надійшла скарга на дії державного виконавця Подільського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві та начальника відділу ОСОБА_3 районного ВДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у місті Києві , в якій останній просить суд :

- Визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3

- Визнати неправомірними дії начальника відділу ОСОБА_3 районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5;

- Зобов'язати державного виконавця Подільського районного ВДВС міста ОСОБА_4 вловного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 вчинити певні дії по скасуванню постанови про арешт майна боржника від 26.10.2018 року ВП№ 5751 1079

- Зобов'язати державного начальника відділу ОСОБА_3 районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5В вчинити певні дії по скасуванню постанови про арешт коштів боржника від 31.10.2018 року ВП№ 5751 1079

- Зобов'язати державного виконавця Подільського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Київі ОСОБА_3 вчинити певні дії щодо надання ТОВ ЗЛАТКО ГРУП боржника від 26.10.2018 року ВП № 57511079 виконати добровільно резолютивну частину виконавчого документу - Наказу Господарського суду Харківської області від 02.10.2018 року №922/1666/17.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.18 справу №922/1666/17 (скаргу на дії ДВС) передано на розгляд судді Присяжнюку О.О. Ухвалою Господарського суду Харківської області області від 17.12.2018 року подану скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представника скаржника (стягувача), боржника та органу ДВС. Розгляд скарги призначено на "26" грудня 2018 р. о(об) 12:30.

Представник скаржника у судовому засіданні 26.12.2018 року підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у скарзі.

Представник стягувача ( ТОВ "ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ") у судовому засіданні 26.12.2018 року усно проти скарги заперечив.

Представник органу примусового виконання в судове засідання 27.12.2018 року, не з*явився, вимог ухвали суду від 17.12.2018 року не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення присутніх учасників виконавчого провадження, господарський суд встановив такі обставини.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Подана скарга мотивована тим, що дії 07.12.2018 року ТОВ «ЗЛАТКО ГРУП» було отримано поштовий конверт з ОСОБА_3 районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, який було направлено рекомендованим поштовим відправленням супровідний лист від 26.10.208 року вих. №57511079/13 з постановою про арешт майна боржника від 26.10.2018 року ВП № 57511079 та супровідний лист від 31.10.2018 року вих. №57511079/13 про арешт коштів боржника з Постановою про арешт коштів боржника від 31.10.2018 року ВП №57511079.

Як вказував скаржник , при ознайомленні останнього 12.12.2018 року з матеріалами виконавчого провадження № 57511079 ним було виявлено порушення ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" щодо неможливості добровільного та самостійного виконання рішення суду .

24.10.2018 року ОСОБА_3 районним ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві було отримано заяву про відкриття виконавчого провадження. Заява надходила від ТОВ «ВІРЕКС Е-ЕРДЖІ», на підставі виконавчого документу - Наказу Господарського суду Харківської області від 02.10.2018 року №922/1666/17.

На підставі зазначеного судового наказу від 02.10.2018 року державним виконавцем Подільського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального правління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 відкрито виконавче проваджену .Vі 57511079.

При зверненні до суду, скаржник наголошував на тому, що державним виконавцем Подільського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції місті Києві ОСОБА_6 не було направлено на юридичну адресу ТО «ЗЛАТКО ГРУП» рекомендованим поштовим відправленням постанову про відкриття виконавчого провадження №57511079 та не надав часу на добровільне виконання рішення, чим, на думку останнього, порушено вимоги ст. 26 Закону України «Про виконав провадження».

Представник скаржника у своїй скарзі вказував на не надіслання на юридичну адресу ТОВ «ЗЛАТКО ГРУП» рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження №57511079 , у зв'язку із чим позбавлено ТОВ «ЗЛАТКО ГРУП» можливість добровільного та самостійного виконання рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2018 року.

Норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та висновки суду.

Стаття 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами частин 2-3 ст. 343 ГПК України розділу VI «СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ» ГПК України (в редакції чинній станом на час розгляду цієї скарги судом) закріплено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та ін. органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 21.04.99 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Права виконавця під час здійснення виконавчого провадження визначені ч. 3 вказаної статті, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 вказаної статті).

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, судом встановлено, що постановою від 26.10.2018 року відкрито виконавче провадження №ВП57511079 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. №922/1666/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (cписанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19 та 26 Закону України "Про теплопостачання", статті15 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Водночас, господарський суд констатує наступне: поняття «добровільного виконання рішення суду» після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження , закон України "Про виконавче провадження", не містить.

Відомостей про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2018 року стягувачу не направлялася, при розгляді даної скарги не повідомлялися.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Таким чином, дослідивши надані скаржником матеріали та докази на предмет неправомірності дій державного виконавця з винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2018 року та про арешт коштів боржника від 31.10.2018р., суд встановив відсутність порушень норм Закону України "Про виконавче провадження" .

За вказаних обставин фундаментальних порушень під час відкриття виконавчого провадження не встановлено, підстав для визнання неправомірними оскаржених постанов немає.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Скаржником не доведено суду належними і допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України обставин щодо прийняття органом ДВС неправомірних рішень у вигляді оформлення постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

В частині вимог про зобов'язаня державного виконавця Подільського районного ВДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 вчинити певні дії щодо надання ТОВ ЗЛАТКО ГРУП боржника від 26.10.2018 року ВП № 57511079 виконати добровільно резолютивну частину виконавчого документу - Наказу Господарського суду Харківської області від 02.10.2018 року №922/1666/17, слід відмовити, оскільки постанова в про відкриття виконавчого провадження ВП № 57511079 боржником не оскаржена, крім того, господарський суд , ще раз звертає увагу скаржника, що поняття «добровільного виконання рішення суду» після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження чинне законодавство України не містить.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 343 ГПК України).

Керуючись ст. 234, 342, 343 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Златко груп" (вх.№34931 від 17.12.2018 року) на дії державного виконавця Подільського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві та начальника відділу ОСОБА_3 районного ВДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ у місті Києві та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено. Апеляційна скарга може бути подана до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 27.12.2018 року.

Суддя Присяжнюк О.О.