ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2018 р. Справа№ 910/7018/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

без виклику та повідомлення учасників,

розглянувши у письмовому провадженні справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018

у справі №910/7018/18 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС"

до Національного банку України

третя особа на стороні Національного банку України, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним договору,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/7018/18 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» зустрічну позову заяву.

Ухвала обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою після закінчення призначеного судом строку на подання відзиву.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу та зустрічну позовну заяву передати на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції повинен був залишити зустрічний позов без руху та надати позивачу за зустрічним позовом можливість усунути недоліки допущені при поданні зустрічної позовної заяви, шляхом подання суду заяви про поновлення процесуального строку з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на звернення до суду із зустрічним позовом.

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Національним банком України надано відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, оскільки оскаржувана ухвала є обґрунтованою та винесена з дотриманням норм процесуального права. Також, позивач вказує, що зустрічний позов було пред'явлено відповідачем до Господарського суду міста Києва після закінчення строку для подання відзиву, що є порушенням приписів частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" не було обґрунтовано неможливості подання зустрічного позову в строк для подання відзиву та заява про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України до суду першої інстанції не подавалася.

Враховуючи закінчення встановленого ухвалою суду від 03.12.2018 строку для подачі сторонами документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по суті.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.06.2018 Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 20 від 09.08.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 позовну заяву Національний банк України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2739/18.

У вказаній ухвалі встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 24.07.2018. Попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву на позов, справа, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, буде розглянута за наявними в ній матеріалами. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об'єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до матеріалів справи, 02.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" подало до Господарського суду міста Києва відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення процесуального строку.

21.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Національного банку України про визнання недійним іпотечного договору № 20 від 09.08.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/7018/18 зустрічну позовну заяву повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС".

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, серед яких зокрема, учасники справи мають право: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 42); учасники справи зобов`язані зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 6 ч. 2 ст. 42).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 ГПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (частини 1-4 ст. 180 ГПК України).

Таким чином, з урахуванням викладених норм права зустрічну позовну заяву відповідач мав право подати у строк, встановлений судом, який не може бути меншим, ніж п`ятнадцять днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, відзив на позов та зустрічну позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" мало подати до суду до 05.08.2018, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 20.07.2018.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ "ПРИВАТОФИС" зустрічна позовна заява подана 21.09.2018 (згідно штемпелю на першому аркуші зустрічної позовної заяви - т. 3 а.с. 5), тобто з порушенням строку, встановленого ч. 1ст. 180 ГПК України, що є підставою для повернення зустрічного позову за нормами ч. 6 ст. 180 ГПК України.

З огляду на викладене, господарським судом здійснений правильний і обґрунтований висновок про повернення зустрічної позовної заяви з підстав недодержання заявником строків на вчинення відповідної дії.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції повинен був застосувати ст. 174 ГПК України та залишити зустрічну позовну заяву без руху, не приймаються колегією суддів, оскільки не спростовують того факту, що заявником зустрічного позову пропущений строк для вчинення такої дії, визначений судом та Кодексом передбачена пряма норма стосовно повернення зустрічного позову в разі пропуску строку на його подання (ч. 6 ст. 180 ГПК України).

Крім того, колегія суддів зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

Також колегія суддів звертає увагу скаржника, що Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість поновлення встановленого законом процесуального строку та продовження процесуальних строків, визначених судом (ст.119 ГПК України), що також відповідає концепції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя.

Втім, скаржник з відповідним клопотанням при поданні зустрічної позовної заяви не звертався, тому суд згідно з приписами ст. 118 ГПК України, відповідно до якої право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку, на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України повернув зустрічну позову заяву відповідачу.

За таких обставин, ухвала місцевого суду про повернення зустрічної позовної заяви є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення, наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми чинного законодавства, у зв'язку з чим, правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 270, 273, 275, 225, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/7018/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/7018/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/7018/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б.Михальська