ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 грудня 2018 року м. Черкаси справа № 925/1444/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від позивача: Бабій В.В. - представник за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_8 - представник за довіреністю,

від ІІІ особи: ОСОБА_8 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Черкаської області у м. Черкаси справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, м. Київ

до Приватного підприємства «Надія», м. Черкаси

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4

про стягнення 13121243 грн 43 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з Приватного підприємства «Надія» - 13121243 грн 43 коп. заборгованості за кредитним договором №03/2012 від 06.07.2012, з яких: заборгованість за кредитом 10634980 грн, заборгованість за процентами 1374595 грн 37 коп., заборгованість за комісією 19424 грн 82 коп., пеня за кредитом 743867 грн 45 коп., пеня за процентами 113414 грн 85 коп., пеня за комісією 1340 грн 07 коп., плата за порушення грошового зобов'язання 74096 грн 17 коп., інфляційні втрати 159524 грн 70 коп.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30 січня 2017 року призначено судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій та зупинено провадження у справі.

24.10.2018 до суду від судового експерта надійшли матеріали справи, з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №89,526,527,528/18-23 від 25.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.11.2018 провадження у справі №925/1444/16 поновлено. Суд ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено в підготовчому засіданні.

До закінчення підготовчого засідання позивач подав заяву про зміну підстав позову від 26.11.2018, яку судом прийнято до розгляду та задоволено.

До початку підготовчого засідання 27.12.2018 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, клопотання про виклик свідка та заперечення в доповнення до відзиву на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення повторної експертизи та у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав до суду заперечення від 12.11.2018 щодо врахування висновку експерта та клопотання від 12.11.2018 про призначення повторної судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

У запереченнях позивач просить суд при вирішенні справи не враховувати висновок судово-економічної експертизи №89,526,527,528/18-23 від 25.09.2018, складений Черкаським відділенням КНДІСБ, а справу розглядати за іншими, належними та допустимими доказами, обґрунтовуючи наступним:

1. При проведенні експертного дослідження та складенні експертного висновку експертом не враховано, що План рахунків та Інструкція про застосування плану рахунків від 2004 року (п. 6 абз. 1 стор. 6 Висновку) втратили чинність у вересні 2017 року згідно з постановою Правління НБУ «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» №89 від 11.09.2017.

За обставин, що розрахунки Банку виконані станом на 2016 рік, зазначене не виключає необхідності при наданні відповіді на питання №2, поставлене в ухвалі суду від 30.01.2017 на вирішення експерта, керуватися чинними нормативно-правовими актами, а саме Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженими вищезазначеною постановою №89 від 11.09.2017.

Також, експертом застосовано нечинні на час складення висновку Правила бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (п. 7 абз. 1 стор. 6 Висновку), які втратили чинність у березні 2018 року згідно з постановою Правління НБУ «Про затвердження Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України» №17 від 27.02.2018.

2. При наданні відповіді на питання щодо правильності обліку заборгованості за кредитом як простроченої (стор. 10-11 Висновку) не враховано, що станом на час проведення експертизи (так само як і на дату її призначення) строк кредиту є таким, що настав, а відтак заборгованість по Кредитному договору правильно обліковується на рахунку обліку простроченої заборгованості.

3. Висновок експерта про те, що відсоткова ставка за депозитом становить 0% з 05.04.2016 (стор. 14 Висновку) є помилковим тлумаченням норм спеціального Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже настання строку виконання зобов'язань Банку не означає зміну процентної ставки за вкладом, передбаченої договором, а є лише підставою для виплати вкладнику коштів, гарантованих законом. Таким чином, процентна ставка за кредитом у розмірі 21,6% річних розрахована правильно та помилково визначається експертом на рівні 1,6% річних.

Відповідно, не можуть вважатися правильними і розділи Висновку, у яких експерт здійснює розрахунки за ставкою 1,6% річних.

4. Експерт ухилився від надання відповіді на питання щодо правильності розрахунку інфляційних витрат та плати за порушення грошового зобов'язання.

5. Експертом порушено вимоги ч. 2 ст. 98, ч. 4-6 ст. 99, ч. 6 ст. 100 ГПК України, а саме:

Експертом з посиланням на ч. 8 ст. 98 ГПК України самостійно поставлено на вирішення експертизи нове питання, хоча у даній нормі процесуального закону зазначено лише про те, що якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини. При цьому, з огляду на положення ч. 4 ст. 99 ГПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Разом з тим, питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 6 ст. 99 ГПК України).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Питання права стало предметом Висновку у відповіді на питання №3, питання про чинність зобов'язання не є предметом судово-економічної експертизи, а має досліджуватися судом виключно як питання права.

Лист Черкаського відділення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» не є належним доказом погашення боргу ПП «НАДІЯ», оскільки Черкаське відділення банку не мало відповідного обсягу повноважень для надання такого листа. Дане питання має досліджуватися судом, а не експертом, рівно як і докази щодо зарахування зустрічних вимог.

З аналогічних підстав позивачем заявлено клопотання від 12.11.2018 про призначення повторної судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) та на вирішення експертизи поставити такі питання:

Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості Приватного підприємства «Надія» перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» за кредитом, за відсотками, за комісією, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несплату комісії, плати за порушення грошового зобов'язання та інфляційних втрат умовам укладеного між сторонами кредитного договору від 06.07.2012 №03/2012 та додаткового договору від 28.01.2016 №5 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цими договорами?

Якщо розрахунки заборгованості Приватного підприємства «Надія» перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» за кредитом, за відсотками, за комісією, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несплату комісії, плати за порушення грошового зобов'язання та інфляційних втрат не відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору від 06.07.2012 №03/2012 та додаткового договору від 28.01.2016 №5 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цими договорами, то які суми заборгованості Приватного підприємства «Надія» перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» за кредитом, за відсотками, за комісією, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несплату комісії, плати за порушення грошового зобов'язання та інфляційних втрат являються обґрунтованими і відповідають умовам кредитного договору від 06.07.2012 №03/2012 та додаткового договору від 28.01.2016 №5 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цими договорами?

Відповідач у письмових запереченнях, керуючись ст. 104 ГПК України, відповідно до якої висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу, п 3 ч. 6 ст. 69 ГПК України, відповідно до якого експерт має право викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання, вважає, що висновок експерта повинен бути врахований та оцінений судом, а призначення повторної експертизи, виходячи з доводів позивача, заяви про зміну підстав позову та клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів, є неможливим.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання від 12.11.2018, представник відповідача та третьої особи - просила відмовити у призначенні повторної судової експертизи.

У підготовчому засіданні від 27.12.2018 суд видалявся у нарадчу кімнату для підготовки ухвали, відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України у судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини ухвали суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд у задоволенні клопотання представника позивача від 12.11.2018 про призначення повторної судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій відмовляє, з наступних підстав та мотивів.

24.10.2018 до суду від судового експерта надійшли матеріали справи, з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №89,526,527,528/18-23 від 25.09.2018, що призначалася судом ухвалою від 30.01.2017.

Не погоджуючись з висновками експерта, позивач просить суд при вирішенні справи не враховувати висновок судово-економічної експертизи, складений Черкаським відділенням КНДІСБ та призначити повторну експертизу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про судову експертизу», пункту 2.2. Розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, 26.12.2012 №1950/5, на судового експерта, окрім іншого, покладається обов'язок провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ГПК України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 107 ГПК України якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Відповідно до п.15.1. п.15.2. постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо.

Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання.

Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи необхідно чітко зазначити, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Така судова експертиза може призначатись як з ініціативи суду, так і за клопотанням учасників судового процесу, а її проведення може бути доручено тому ж або іншому експерту.

Якщо необхідно здійснити дослідження нових об'єктів або з інших обставин справи, призначається нова, а не повторна експертиза.

Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Завданням підготовчого провадження згідно з ст. 177 ГПК України, зокрема, є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, відповідно до п. 8, п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ст. ст. 210, 214 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Висновок експерта за клопотанням учасника справи оголошується в судовому засіданні під час дослідження письмових доказів. Суд може оголосити тільки стислий зміст висновку експерта.

Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу висновку експерта.

Отже, оскільки відсутні підстави для призначення саме повторної експертизи, позивачем не наведені належні доводи з приводу неповноти або неясності первісного Висновку, суд у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» відмовляє.

Заявляючи клопотання про виклик свідка, відповідач пояснив, що за змістом процесуальних документів, які надав ПАТ «КБ «Хрещатик», останній зазначає, що лист директора Черкаського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_6 від 01.04.2016 №79-08/56 не має жодного юридичного значення з підстав відсутності у директора повноважень для прийняття тих рішень, про прийняття яких зазначено в листі.

За твердженнями відповідача ОСОБА_7, як представник ПАТ «КБ «Хрещатик» при укладенні усіх договорів, починаючи з договору банківського вкладу та закінчуючи договором застави майнових прав на кошти, розміщені на вкладному рахунку, директор Черкаської регіональної філії вказаного банку станом на 01.04.2016 та особа, яка забезпечувала виконання викладеного у листах ОСОБА_4 та ПП «Надія» від 01.04.2016, по-перше, володіє відомостями щодо власних повноважень при проведенні відповідних банківських дій, а також на сьогодні є єдиним джерелом відомостей про процедуру прийняття банком належного виконання кредитних зобов'язань ПП «Надія» шляхом набуття права власності (права вимоги) на кошти, що знаходились на вкладному рахунку третьої особи ОСОБА_4)

Для повного і об'єктивного розгляду справи відповідач просить викликати у якості свідка на стороні відповідача ПП «Надія» громадянку України ОСОБА_7.

У підготовчому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримала заявлене клопотання, представник позивача поти клопотання заперечив, оскільки відсутня нотаріально посвідчена заява свідка.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка відмовляє, з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Статтею 88 ГПК України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім'я (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з'явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Згідно з ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Таким чином, свідок може бути викликаний судом для допиту тільки у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Оскільки ОСОБА_7 заяви свідка до суду не подавала і такої заяви матеріали справи не містять, суд вважає, що підстав для її виклику до суду для допиту немає.

Заявляючи клопотання про витребування доказів, відповідач пояснив, що з метою забезпечення виконання зобов'язань ПП «Надія» за кредитним договором від 06.07.2012 №03/2012 був укладений договір застави майнових прав на кошти на вкладному рахунку від 06.07.2012 №03/2012-3 (далі - Договір застави майнових прав), який базувався, з відповідним відображенням у кредитному договорі, на договорі банківського вкладу «Ювілейний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів від 06.07.2012 №1464Н (далі - Договір банківського вкладу). Таким чином, наявність у матеріалах справи зазначених договорів з урахуванням усіх додаткових угод є необхідним.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться копії:

- кредитного договору від 06.07.2012 №03/2012 та додаткових договорів до нього: №1 від 04.07.2013, №2 від 31.01.2014, №3 від 30.01.2015, №4 від 11.12.2015, №5 від 28.01.2016;

- договору застави майнових прав від 06.07.2012 №03/2012-3 та додаткових договорів до нього: №2 від 31.01.2014, №3 від 30.01.2015, №4 від 28.01.2016;

- договору банківського рахунку від 06.07.2012 №1464Н та додаткових угод до нього: №1 від 06.07.2012, №3 від 30.01.2015, №5 від 28.01.2016.

Виходячи з дат та номерів договорів відповідач вважає, що існує вірогідність наявності інших додаткових договорів, зокрема: додаткового договору №1 до Договору застави майнових прав, додаткових угод №2 та №4 до Договору банківського вкладу, рівно як і відсутності таких з огляду на можливість ведення банком ненаскрізної нумерації.

ОСОБА_4 повідомив ПП «Надія» про неможливість надати копії вказаних додаткових угод у зв'язку з їх відсутністю, разом з тим, останні повинні бути наявними у позивача як сторони усіх наведених правочинів.

Відтак, просить суд витребувати у позивача копії додаткового договору №1 до Договору застави майнових прав на кошти на вкладному рахунку від 06.07.2012 №03/2012-З та копії додаткових угод №2 та №4 до Договору банківського вкладу «Ювілейний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів від 06.07.2012 №1464Н.

У підготовчому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримала заявлене клопотання, представник позивача поти клопотання заперечив, оскільки вважає, що в матеріалах справи є всі необхідні докази.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів, з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Згідно з ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно з положеннями ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку, коли питання, визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи, що відповідач не може самостійно надати зазначені в клопотанні докази, з метою встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів.

Отже, суд вважає за необхідне розгляд справи у підготовчому засіданні відкласти.

Керуючись ст. ст. 81, 87-89, 107, 181, 182, 183 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання керівника Приватного підприємства «Надія» про виклик свідка відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення повторної судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій відмовити.

Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкласти на 12 год. 00 хв. 16 січня 2019 року.

Засідання провести в приміщенні господарського суду Черкаської області м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, у залі судових засідань 217, тел. канцелярії 31-21-49.

Зобов'язати позивача до дня судового засідання надати Господарському суду Черкаської області копії додаткового договору №1 до Договору застави майнових прав на кошти на вкладному рахунку від 06.07.2012 №03/20120-З та копії додаткових угод №2 та №4 до Договору банківського вкладу «Ювілейний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів від 06.07.2012 №1464Н.

У судове засідання викликати повноважних представників учасників справи, яким мати при собі документи, які підтверджують їх повноваження на представництво сторін та особу (довіреність, паспорт).

Роз'яснити учасникам справи про їх обов'язок повідомляти суд про причини неявки в у підготовче засідання і, що у разі їх неявки наступають наслідки передбачені статтями 183, 202 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, - сourt.gov.ua/fair/.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 січня 2019 року.

Суддя О.В. Чевгуз