ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2057/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом КП "Теплові мережі Роганської селищної ради", с. Рогань
до Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва
про стягнення 26968,05 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 267 від 08.08.18р.,

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 1713/01-24 від 25.10.18р.

ВСТАНОВИВ:

КП "Теплові мережі Роганської селищної ради" (62481, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Рогань вул. першого Травня, 1, ) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва (62483, Харківська обл., Харківський р-н, сел. Докучаєвське, учбове містечко ХНАУ ім. В.В. Докучаєва, ) заборгованість за надання послуг з централізованого водовідведення в сумі 260973,32 грн., яка складається з: 250636,03 грн. - основна заборгованість; 9501,75 грн. - пеня; 835,54 грн. - 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 31.07.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "30" серпня 2018 р. о(об) 15:30.

27.08.18р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову не заперечує, однак вказує, що позивач не скористався можливістю врегулювати спірні питання шляхом переговорів у досудовому порядку. Також, відповідач вказав про часткову оплату заборгованості.

30.08.18р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва заборгованість за надання послуг з централізованого водовідведення в сумі 256625,67 грн., яка складається з: 246288,38 грн. - основна заборгованість; 9501,75 грн. - пеня; 835,54 грн. - 3% річних; судовий збір в сумі 3914,60 грн.

30.08.18р. в судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про задоволення заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та про відкладення підготовчого засідання на 25 вересня 2018 року о 10:00 год.

20.09.18р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, а саме просить суд стягнути з Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва заборгованість за надання послуг з централізованого водовідведення в сумі 192782,28 грн., яка складається з: 167089,69 грн. - основна заборгованість; 23650,36 грн. - пеня; 2042,23 грн. - 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача; судовий збір в сумі 3914,60 грн.

24.09.18р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, а саме просить суд стягнути з Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва заборгованість за надання послуг з централізованого водовідведення в сумі 107583,09 грн., яка складається з: 81890,50 грн. - основна заборгованість; 23650,36 грн. - пеня; 2042,23 грн. - 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача; судовий збір в сумі 3914,60 грн.

Ухвалою суду від 25.09.18р. заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, які надійшли до суду 20.09.18р. та 24.09.18р. задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження по 29.10.18р. та відкладено підготовче засідання на 25.10.18р. об 11:00 год.

11.10.18р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, а саме просить суд стягнути з Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва заборгованість за надання послуг з централізованого водовідведення в сумі 26968,05 грн., яка складається з: 24821,02 грн. - пеня; 2147,03 грн. - 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача, а саме судовий збір в сумі 3914,60 грн.

25.10.18р. від позивача надійшли письмові пояснення щодо нарахування пені та 3% річних. Дані пояснення долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.10.18р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (від 11.10.18р.) задоволено. Подальший розгляд справи ведеться з її урахуванням. Закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 21.11.18р. о 14:00 год.

20.11.18р. від представника відповідача надійшла заява про припинення повноважень представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4

20.11.18р. від представника відповідача надійшла заява про виключення з матеріалів справи відзиву на позовну заяву, який було подано до суду 27.08.18р., оскільки представнику відповідача ОСОБА_3 не надавались повноваження на визнавати позовні вимоги, а також, позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву від 27.08.18р. суперечить правовій позиції відповідача та не була погоджена з керівництвом відповідача.

26.11.18р. від відповідача надійшли пояснення, за підписом ректора ХНГУ ім. В.В. Докучаєва ОСОБА_5, в яких зазначається про те, що представник відповідача ОСОБА_6 звертаючись до суду з заявою про виключення з доказової бази відзиву на позовну заяву від 27.08.18р. не мав на увазі фактичне вилучення даного відзиву з матеріалів справи, а просив не розглядати даний відзив як доказ, що підтверджує правову позицію відповідача , не давати йому жодної правової оцінки та не посилатись на нього в мотивувальній частині рішення, оскільки даний відзив є виключно власною думкою представника ОСОБА_3 та відображає його особисту позицію.

26.11.18р. позивачем надано заяву про відвід судді Шарко Л.В.

Ухвалою суду від 26.11.18р. визнано заяву позивача про відвід судді Шарко Л.В. необґрунтованою та відмовлено в її задоволенні. Провадження у справі 922/2057/18 зупинено до вирішення питання про відвід судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 03.12.18р. справу №922/2057/18 для вирішення питання щодо відводу судді передано судді Кухар Н.М.

Ухвалою суду від 04.12.18р. суддя Кухар Н.М. відмовила в задоволенні заяви про відвід судді Шарко Л.В.

Ухвалою суду від 14.12.18р. поновлено провадження по справі, судове засідання призначено на 14.12.18р. о 12:00 год.

14.12.18р. в судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 17 грудня 2018 року до 12:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 17.12.18р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.12.18р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між Комунальним підприємством «Теплові мережі Роганської селищної ради» та Харківським національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєєва (Відповідач/Споживач) було укладено договір від 07.02.2018 р. № 16/С-2018 про купівлю-продаж послуг з централізованого водовідведення за бюджетні кошти.

Згідно Додатку №1 до договору № 16/С-2018 послуга з централізованого водовідведення здійснювалась до гуртожитків в учбовому містечку ХНАУ та до корпусів і інших приміщень, які знаходяться на території ХНАУ.

Згідно пункту 9.1 вищезазначеного договору про купівлю-продаж послуг з централізованого водовідведення за бюджетні кошти, Договір набуває чинності з дати підписання і скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2018 р. включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

За договором про купівлю-продаж послуг з централізованого водовідведення за бюджетні кошти № 16/С-2018 було відкрито два особових рахунки: 2015-19025-2 та 2015-19025

Тариф за послуги на час укладення Договору № 16/С-2018 складав 9,792 грн. (п. 2.3. Договору)

Відповідно до п. 3.2. договору № 16/С-2018 Виробник послуг до 10 числа кожного місяця надає на підпис Споживачеві разом з актом звіряння розрахунків акт виконаних робіт, який споживач повинен підписати протягом 3-х робочих днів та повернути Виробнику послуг. Якщо протягом зазначеного строку акти не підписані без мотивованого обґрунтування та не повернуті Виконавцю, вони вважаються такими, що підписані належним чином та є підставою для оплати послуг.

В позовній заяві позивач вказує, що відповідач підписав та повернув лише акти приймання-передачі за січень та лютий 2018 року (а.с. 19-22), однак за березень - червень 2018 року відповідач не повернув підписані акти наданих послуг та не надав мотивовану відмову від їх підписання, що в свою чергу, відповідно до п.3.2. договору свідчить про те, що відповідач погодився з цими актами і вони вважаються узгодженими, що є підставою для оплати послуг.

Пунктом 3.6 вищезазначеного Договору передбачено, що Споживач здійснює остаточний розрахунок за послуги з централізованого відведення стічних вод до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Також, позивач вказує, що у Відповідача за договором про закупівлю послуг з централізованого водовідведення виникла заборгованість за період з лютого 2018 р. по липень 2018 р. в сумі 250636,03 грн.

Споживач частково здійснював оплату за централізоване водовідведення, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- за січень 2018 р. відповідач розрахувався в повному обсязі в березні 2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 05.03.2018 р. № 83 та №82 (а.с. 40-41).

- за лютий 2018 р. відповідач розрахувався в повному обсязі в березні 2018, про що свідчать платіжні доручення від 15.03.2018 р. № 112 та № 113 (а.с. 42-43).

- за березень 2018 р. відповідач розрахувався в повному обсязі у травні 2018 р., про що свідчать платіжні доручення від 23.05.2018 р. № 159 та № 160 (а.с. 44-45).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості по договору в повному обсязі позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як вбачається з положень п. 3.2. договору № 16/С-2018 Виробник послуг до 10 числа кожного місяця надає на підпис Споживачеві разом з актом звіряння розрахунків акт виконаних робіт, який споживач повинен підписати протягом 3-х робочих днів та повернути Виробнику послуг.

Позивачем до матеріалів справи надано супровідний лист за вих. №256 від 06.08.18р. яким позив повторно направив на адресу відповідача акти виконаних робіт про надання послуг з водовідведення за :

- Березень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025 від 31.03.2018 (1 арк.)

- Березень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025-2 від 31.03.2018 (1 арк.)

- Квітень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025 від 30.04.2018 р. (1 арк.)

- Квітень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025-2 від 30.04.2018 р. (1 арк.)

- Травень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025 від 31.05.2018 (1 арк.)

- Травень 2018 р. за особовим рахунком 20145-19025-2 від 31.05.2018 (1 арк.)

- Червень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025 від 30.06.2018 (1 арк.)

- Червень 2018 р. за особовим рахунком 2015-19025-2 від 30.06.2018 (1 арк.)

- Акт звірки розрахунків за договором з водовідведення № 16/С-2018 р. станом на 01.07.2018 р. (1 арк.)

Однак, позивачем не надано суду доказів направлення відповідачу актів виконаних робіт відповідно до п. 3.2. договору № 16/С-2018.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

В процесі розгляду справи відповідачем сплачено заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим, за заявами позивача зменшено розмір позовних вимог на суму основного боргу.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У відповідності до п. 3.6 Договору № 16/С-2018 за несвоєчасне виконання розрахунків за послуги з централізованого водовідведення Споживач сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми несплати за кожний прострочений день, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, акти виконаних робіт про надання послуг з водовідведення за березень - червень 2018р., за які відповідач не здійснив розрахунки, були направлені відповідачу лише 06.08.18р., та отримані відповідачем 06.08.18р., про, що свідчить відмітка на даному супровідному листі (а.с. 55), то і строк нарахування пені за несвоєчасне виконання розрахунків за послуги з централізованого водовідведення має бути розраховано після отримання відповідачем відповідних актів.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Судом перевірено розрахунок пені наданий позивачем та встановлено, що його здійснено без урахування того, що акти виконаних робіт про надання послуг з водовідведення за березень - червень 2018р., за які відповідач не здійснив розрахунки, були отримані відповідачем лише 06.08.18р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума пені яка нарахована позивачем відповідачу за несвоєчасне виконання розрахунків за послуги з централізованого водовідведення підлягає частковому задоволенню в сумі 8223,28 грн. В частині стягнення пені в сумі 18744,77 грн. відмовити як необґрунтованій.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2147,03 грн., суд зазначає таке.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, з урахуванням того, що акти виконаних робіт про надання послуг з водовідведення за березень - червень 2018р., за які відповідач не здійснив розрахунки, були отримані відповідачем лише 06.08.18р., дійшов висновку про те, що розмір 3% річних, який нараховано позивачем підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 697,08 грн. В частині стягнення 3% річних в сумі 1449,95 грн. відмовити як необґрунтованій.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 612, 623-625, 631 п.4, 629, 759, 762, 782, 797 Цивільного кодексу України; ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва (62483, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, сел. Докучаєве, учбове містечко ХНАУ ім. В.В. Докучаєва, код 00493764) на користь КП "Теплові мережі Роганської селищної ради" (62481, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Рогань, вул. Першого Травня, 1, код 41405835) 8223,28 грн. - пені; 697,08 грн. - 3% річних, судовий збір в сумі 582,83 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3% річних в сумі 1449,95 грн. та пені в сумі 18744,77 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено та підписано 27.12.18р.

Суддя ОСОБА_7