ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19.12.2018

Справа № 910/16811/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію (м. Київ)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Україна” (м. Київ)

про стягнення 117 462,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство “Всеукраїнський акціонерний банк” (далі - ПАТ “Всеукраїнський акціонерний банк”, позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Україна” (далі – СТОВ “Україна”, відповідач) про стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 117 462,00 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивач не надав доказів у обгрунтування своїх вимог, а саме – первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредитних коштів відповідачу за кредитним договором № 231-2012 від 29.05.2012 р.; доказів виконання відповідачем кредитного договору № 231-2012 від 29.05.2012 р. щодо сплати ним основної кредитної заборгованості та відсотків, нарахованих на цю суму заборгованості після прийняття рішення господарського суду Київської області від 05.08.2016 р. по справі № 911/4058/15; листа ПАТ “Всеукраїнський акціонерний банк” про нікчемність договорів про внесення змін до кредитного договору № 231-2012 від 29.05.2012 р.; доказів повідомлення відповідача про нікчемність правочинів, на які банк посилався у позові.

Окрім вказаного, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України. При цьому платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору у якості одержувача повинні зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу. Таким чином, у разі звернення до господарського суду міста Києва позивач повинен був би сплатити судовий збір за наступними реквізитами (у редакції змін до 02.07.2018 року):

отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві); код банку отримувача (МФО): 820019; рахунок отримувача: 3001; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Разом з тим, у якості доказу сплати судового збору позивач надав платіжне доручення № 1501547 від 25.06.2018 р. на суму 1 762,00 грн., з якого вбачається, що судовий збір за позов було перераховано за неправильними реквізитами – отримувач коштів: ГУ ДКСУ Київській області; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, МФО банку: 821018, рахунок: 3001.

Відповідно до п. 2.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9).

Здійснивши такі дії, суд встановив, що інформація про зарахування судового збору за платіжним дорученням № 1501547 від 25.06.2018 р. на суму 1 762,00 грн. у господарському суді міста Києва відсутня, що вбачається з бази "Діловодство спеціалізованого суду".

Отже, ПАТ “Всеукраїнський акціонерний банк” не виконав вимоги закону, оскільки надане суду платіжне доручення № 1501547 від 25.06.2018 р. не є належним доказом сплати судового збору при зверненні з позовом до господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства “Всеукраїнський акціонерний банк” до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Україна” про стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 117 462,00 грн. залишити без руху.

Надати Публічному акціонерному товариству “Всеукраїнський акціонерний банк” строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз'яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       Головіна К.І.