ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Справа№ 910/9394/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання Цибульський Р.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 20.12.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 18.10.2018 (повний текст складено та підписано 23.10.2018)

у справі №910/9394/17 (суддя - Привалов А.І.)

за скаргою Приватного акціонерного товариства

"Страхова компанія "ВУСО"

на дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва

Чулієва Атаджана Абдуназаровича

у справі №910/9394/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп"

до Приватного акціонерного товариства

"Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення 887 524, 64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення 876 253, 39 грн. компенсації додаткових витрат на придбання іноземної валюти, 3 384, 97 грн. 3% річних, 7 886, 28 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018, позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" 876 253, грн. 39 коп. основного боргу, 7 886 грн. 28 коп. інфляційних втрат, 3 384 грн. 97 коп. 3 % річних та 13 312 грн. 88 коп. судового збору.

10.07.2018 на виконання рішення був виданий відповідний наказ.

30.07.2018 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла скарга приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, відповідно до якої просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у накладенні арешту та здійсненні примусового списання суми боргу з банківських рахунків ПрАТ "СК "ВУСО";

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь приватного виконавця Чулієва А.А. основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343, 29 грн.;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А. повернути ПрАТ "СК "ВУСО" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343, 29 грн., на загальну суму 90 427, 05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 відмовлено в задоволенні скарги ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" на дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича в частині визнання неправомірними дій, які полягають у накладенні арешту та здійсненні примусового списання суми боргу з банківських рахунків ПрАТ "СК "ВУСО".

Закрито провадження у справі за скаргою ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича в частині визнання неправомірними дій, які полягають у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь приватного виконавця Чулієва А.А. основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343, 29 грн. та зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича повернути ПрАТ "СК "ВУСО" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343,29 грн., на загальну суму 90 427, 05 грн.

Роз'яснено скаржнику, що спір в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, які полягають у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь приватного виконавця Чулієва А.А. основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343, 29 грн. та зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича повернути ПрАТ "СК "ВУСО" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343,29 грн., на загальну суму 90 427, 05 грн., віднесено до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, відповідач (ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО") звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 та постановити нову ухвалу, якою визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у накладенні арешту та здійсненні примусового списання суми боргу з банківських рахунків ПрАТ "СК "ВУСО", а також скаргу в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь приватного виконавця Чулієва А.А. основної винагороди і витрат на проведення виконавчих дій та зобов'язання останнього повернути ПрАТ "СК "ВУСО" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця і витрат на проведення виконавчих дій - передати на розгляд суду першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржувана ухвала місцевого господарського осуду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою внаслідок неправильного застосування норм процесуального права, Законів України «Про виконавче провадження» та «Про ограни та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 01.06.2016.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9394/17 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/18 призначено на 20.12.2018.

17.12.2018 через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

18.12.2018 через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли письмові пояснення щодо доводів апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018, у зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючими суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, відповідно до підпунктів до 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/9394/17.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 прийнято справу №910/9394/17 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Пашкіна С.А., для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018. Розгляд справи вирішено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 20.12.2018.

В судове засідання 20.12.2018 з'явився представник відповідча, приватний виконавець.

В судовому засіданні 20.12.2018 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 та постановити нову ухвалу, якою визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у накладенні арешту та здійсненні примусового списання суми боргу з банківських рахунків ПрАТ "СК "ВУСО", а також скаргу в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь приватного виконавця Чулієва А.А. основної винагороди і витрат на проведення виконавчих дій та зобов'язання останнього повернути ПрАТ "СК "ВУСО" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця і витрат на проведення виконавчих дій - передати на розгляд суду першої інстанції.

В судовому засіданні 20.12.2018 приватний виконавець заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2018 у справі №910/9394/17 - без змін.

Представник позивача в судове засідання 20.12.2018 не з'явився. Про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення позивача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності позивача та його повноважного представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 20.12.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, приватного виконавця, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як зазначалось вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (надалі - відповідач) про стягнення 876 253,39 грн. компенсації додаткових витрат на придбання іноземної валюти, 3 384,97 грн. 3% річних, 7 886,28 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" 876 253, грн. 39 коп. основного боргу, 7 886 грн. 28 коп. інфляційних втрат, 3 384 грн. 97 коп. 3 % річних та 13 312 грн. 88 коп. судового збору.

10.07.2018 на виконання рішення був виданий відповідний наказ.

30.07.2018 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла скарга від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у накладенні арешту та здійсненні примусового списання суми боргу з банківських рахунків ПрАТ "СК "ВУСО";

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А., які полягають у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь приватного виконавця Чулієва А.А. основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343, 29 грн.;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А. повернути ПрАТ "СК "ВУСО" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083, 76 грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343, 29 грн., на загальну суму 90 427, 05 грн.

Подана скарга мотивована тим, що дії приватного виконавця з винесення постанов про арешт коштів боржника від 13.07.2018, здійснення примусового списання суми боргу з банківських рахунків ПрАТ СК "ВУСО", стягнення з боржника основної винагороди виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343,29 грн. є неправомірними, оскільки ПрАТ СК "ВУСО" самостійно та добровільно виконало рішення суду у справі №910/9394/17.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 вказаної статті).

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 13.07.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. було відкрито виконавче провадження №56773191 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 №910/9394/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Судом першої інстанції вірно встановлено, а колегією суддів перевірено, що 13.07.2018 в межах виконавчого провадження №56773191 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. було винесено постанови про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках в ПАТ "УКРСОЦБАНК", ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", АТ "Ощадбанк", ПАТ "КРЕДОБАНК", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ "Промінвестбанк" та всіх їх філіях/представництвах чи відділеннях та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 991 264, 57 грн.

ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", АТ "Ощадбанк", AT "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ "КРЕДОБАНК" 13.07.2018 прийняли постанову про арешт коштів до виконання. ПАТ "Промінвестбанк" відмовив через відсутність рахунків.

Відповідно до ч. 6 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", особи, які на підставі закону звернулися з позовом в інтересах інших осіб (крім прокурора), беруть участь у виконавчому провадженні і користуються правами сторони виконавчого провадження, відкритого за їхньою заявою або за заявою іншої сторони в справі.

При цьому, боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення (п.1 ч. 5 статті 19 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

За наведеними нормами державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до статті 18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Також, частинами 2-3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Постановами від 13.07.2018 накладено арешт на кошти боржника у межах стягненої суми за наказом № 910/9394/17 від 10.07.2018, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, що відповідає приписам Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2018 до ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ "Ощадбанк", ПАТ КБ "ПРАВЕКС БАНК", ПАТ "Промінверстбанк", ПАТ "Кредобанк" були подані приватним виконавцем платіжні вимоги №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73 на примусове списання коштів з рахунків боржника ПрАТ СК "ВУСО" відповідно до постанов про арешт коштів боржника винесених 13.07.2018.

16.07.2018 на рахунок приватного виконавця для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній валюті та їх виплати стягувачам №2921 в Філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" надійшли кошти за платіжними вимогами:

- № 73 з р/р №183 в ПАТ "Кредобанк", МФО 325365 в сумі 267 325,10 грн.;

- № 68 з р/р №0760 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023 в сумі 296 233,61 грн.;

- № 69 з р/р №0761 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023 в сумі 991 264,57 грн.;

- № 71 з р/р №6244 в ПАТ КБ "ПРАВЕКС БАНК", МФО 380838 в сумі 991 264,57 грн.

16.07.2018 до приватного виконавця з заявою про добровільне виконання рішення звернувся представник боржника ПрАТ СК "ВУСО", до якої додана копія платіжного доручення №15859 від 16.07.2018 про перерахування коштів на користь ТОВ "Савiтар Груп" в сумі 900 837,52 грн.

Згідно довідки ПАТ КБ "ПРАВЕКС БАНК" №182/10670 від 02.08.2018 списання за платіжним дорученням ПрАТ СК "ВУСО" №15859 від 16.07.2018 на суму 900 837,52 грн. було здійснено 16.07.2018 о 16:18 год., а за платіжним дорученням приватного виконавця Чулієва А.А. № 71 від 16.07.2018 на суму 991 264,57 грн. - 16.07.2018 о 18:17 год.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається, що звернення ПрАТ СК "ВУСО" з заявою про добровільне виконання рішення передувало виставленню платіжних вимог державним виконавцем.

17.07.2018 представником боржника Закриничним О.В. було подано клопотання про закінчення виконавчого провадження, а також примірник платіжного доручення №15859 від 16.07.2018 з відміткою установи банку про одержання платіжного документу та його проведення.

17.07.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. було винесено постанови:

- про закінчення виконавчого провадження №56773191 у зв'язку із повним фактичним виконанням наказу №910/9394/17 від 10.07.2018, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення;

- про зняття арешту коштів;

- про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 343,30 грн.;

- про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 90 083,75 грн.

Колегія суддів зазначає, що кошти отримані за платіжними вимогами приватного виконавця були ним повернуті на рахунки боржника згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень, за вирахуванням витрат виконавчого провадження, понесені за рахунок авансового внеску в сумі 343,30 грн. (69 грн. витрати на виготовлення за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, 274,30 грн. витрати на виготовлення провадження), та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 90 083,75 грн.

При цьому, належних доказів того, що боржник вчиняв дії щодо добровільного виконання рішення суду у справі № 910/9394/17 до відкриття виконавчого провадження ВП№56773191 матеріали справи не містять.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що поняття "добровільного виконання рішення суду" після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження чинне законодавство України не містить.

Таким чином, дослідивши надані скаржником матеріали та докази на предмет неправомірності дій приватного виконавця Чулієва А.А. з винесення постанов про арешт коштів боржника від 13.07.2018 та здійснення примусового списання коштів з рахунків боржника, колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушень норм Закону України "Про виконавче провадження" у діях приватного виконавця, оскільки приватний виконавець діяв в межах та на виконання повноважень, наданих йому зазначеним законом.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця, які полягають у стягненні з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343,29 грн. та зобов'язання приватного виконавця повернути вказані суми ПрАТ СК "ВУСО", колегія суддів зазначає наступне.

Господарський процесуальний кодекс України встановлює, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339, ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження", згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі№921/16/14-г/15.

За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що спори про оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч.1 ст.231 ГПК України в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця, які полягають у стягненні з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 90 083,76 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 343,29 грн. та зобов'язання приватного виконавця повернути вказані суми ПрАТ СК "ВУСО".

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні ухвали від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 місцевим господарським судом було дотримано норм процесуального права, повно та всебічно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника (Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО").

Керуючись ст.ст. . 13, 14, 73, 74, 76, 129, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/9394/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9394/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 27.12.2018