ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа№ 910/17595/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

від заявника: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018

у справі № 910/17595/16 (суддя - Сташків Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос-Буд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп"

про стягнення 576 253,00 грн

Встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "Демос-Буд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" (далі - відповідач) про стягнення 576 253,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 позов у справі №910/17595/16 було задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Демос-Буд" 29241,44 грн - суму основного боргу, 2503,10 грн - пені, 3% річних в розмірі 600,85 грн, інфляційні втрати в розмірі 1597,03 грн та 509,11 грн - витрати по сплаті судового збору. В задоволенні іншої частини позову суд відмовив.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 вказане рішення залишено без змін.

Постановою від 09.08.2017 Вищий господарський суд України рішення Господарського суду міста Києва та постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/17595/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасував та передав у цій частині справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вимоги позову у направленій на новий розгляд частині мотивовані, зокрема, укладенням між сторонами угоди щодо зміни реквізитів позивача для перерахування коштів з 01.12.2015 та невиконанням відповідачем зобов'язань щодо перерахування коштів на ці реквізити, а отже позивач вважає, що зобов'язання з перерахування 500000 грн. не припинено виконанням, проведеним належним чином, тому просить суд стягнути цю суму коштів та нараховані санкцій, а разом 576253 грн.

Після нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/17595/16 рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 910/17595/16 залишено без змін.

До Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця Чулієва Атаджана Абдуназаровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України керівника боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт-Груп".

Вказана заява мотивована тим, що боржником рішення суду у даній справі не виконано, декларація про доходи та майно не подана, чим порушено приписи Закону України "Про виконавче провадження", та що свідчить про фактичне ухилення боржника від виконання покладених на нього рішення суду зобов'язань.

Відповідно до отриманих виконавцем відомостей від банківських установ, коштів для виконання рішення суду на рахунках боржника недостатньо, при цьому боржником відкриваються нові рахунку, що на думку виконавця свідчить про намагання боржника приховати господарську діяльність та уникнути примусового виконання рішення. Накладений виконавцем арешт на рахунок та списання наявних коштів боржника також не спонукав останнього до повного та добровільного виконання рішення суду.

Також, виконавцем отримано відомості про відсутність реєстрації за боржником транспортних засобів.

Керівник боржника на виклик виконавця не з'явився, разом із цим, одразу після внесення судом рішення у даній справі керівник боржника створив юридичну особу з майже однаковою з боржником назвою (різниця у назві в один знак), в статутний фонд якої вклав майно боржника, таким чином вивівши його з майна, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду.

Крім того, має місце перерахування з рахунку боржника безвідсоткової фінансової допомоги іншим особам, що також на думку виконавця свідчить про виведення даної суми коштів з майна боржника, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду.

Все наведене, та зокрема, виведення керівником боржника грошових коштів з підприємства свідчить про ухилення від виконання рішення суду, та натомість, свідчить про приховування коштів.

Приватний виконавець у своєму поданні, з наданням відповідної довідки прикордонної служби, вказує на те, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та після набрання чинності рішення суду здійснював перетин державного кордону України.

Враховуючи наведене, з метою виконання рішення суду у даній справі, виконавець просив суд першої інстанції тимчасово обмежити керівника боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2018 у справі №910/17595/16 відмовлено у задоволені подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва А.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 19.12.2018 у справі №910/17595/16.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018, ухвалити нове рішення, яким: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до виконання наказу Господарського суду міста Києва виданого на підставі рішення у справі № 910/17595/16 про стягнення з ТОВ "ЕЛІТ-ГРУП" на користь ТОВ "ДЕМОС-БУД" заборгованість в розмірі 500 000,00 грн, 43 562,65 грн пені, 10317,15 грн 3% річних, 22 373,20 грн витрат від інфляції, а також 8 643,80 грн судового збору за подання скарги та 10 983,52 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Так, скаржник зазначив, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не було врахована наявність достатніх підстав, які вказують на системне ухилення Боржником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ГРУП» в особі керівника ОСОБА_4 від виконання остаточного судового рішення про стягнення грошових коштів на користь стягувача.

Також, скаржник вказав, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.09.2018, апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/17595/16 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А. та Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 18.10.2018.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19.11.2018, справу №910/17595/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі № 910/17595/16 до свого провадження та призначив розгляд справи на 12.12.2018 своєю ухвалою від 26.11.2018.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018, у зв'язку з участю судді Коротун О.М., у тренінгах в НШСУ з 10.12.2018, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/17595/16 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року прийнято апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі № 910/17595/16 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Представники сторін у судове засідання 12.12.2018 не з'явились. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 26.11.2018 на відповідні адреси.

Так, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 частини 3 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В свою чергу, приписами ч. 1, 2, 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що:

- тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення;

- тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею;

- суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Так, відповідно до наказу Господарського суду м. Києва від 19.12.2017 № 910/17595/16 боржником за вказаним наказом є - юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп", проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, враховуючи приписи ч. 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України господарський суд постановляє ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України саме - фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням.

Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, приписи пункту 19 частини 3 Закону визначають, зокрема, право виконавця на звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, колегія суддів відзначає, що у даній справі є стягнення заборгованості (основної заборгованості, пені, 3 % річних та інфляційних втрат), що за своєю правовою природою не є стягненням з боржника періодичних платежів.

Північний апеляційний господарський суд приймає як належне твердження скаржника, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, проте вважає дане твердження таким, що не спростовує висновків суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не було врахована наявність достатніх підстав, які вказують на системне ухилення Боржником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ГРУП» в особі керівника ОСОБА_4 від виконання остаточного судового рішення про стягнення грошових коштів на користь стягувача, колегія суддів відзначає наступне.

Як роз'яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням», яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до вказаного листа Верховного Суду України, однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За змістом ч. 2 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, суд враховує, що свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (ч. 3).

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

У матеріалах справи відсутні докази того, що боржник вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні.

Таким чином, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, матеріали справи не містять, а скаржник не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 року у справі №910/17595/16 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали оскарження №910/17595/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз

Дата складення повного тексту 26.12.2018.