ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

27.12.2018м. ДніпроСправа № 904/5376/18

За позовом Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Відділу комунального господарства Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, м. Дніпро

про стягнення 73356,41 грн

Суддя Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

за відсутності у судовому засіданні представників сторін,

розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 29.11.2018 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Відділу комунального господарства Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення 73356,41 грн боргу з орендної плати за нежитлові приміщення площею 1360,19 м кв. за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників,56, передані в користування за договором оренди нерухомого майна від 01.04.2013 № 212-ДКП/13.

Ухвалою суду від 29.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 27.12.2018.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана позивачем 06.12.2018, відповідачем 11.12.2018, але у призначеному судовому засіданні 27.11.2018 сторони не забезпечили явку своїх представників без пояснення причин, хоча їх явка, зважаючи на обставини справи, визнана судом обов'язковою для дачі пояснень по суті спору, про що зазначено в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач не надав відзив на позовну заяву та інші документи, які б свідчили про те, тому всі обставини справи мав довести позивач.

Однак, ігнорування позивачем виклику його представника до суду з метою надання останнім пояснень по суті позбавляє суд можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі, а тому, виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2013 між сторонами спору укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 212-ДКП/13, за умовами п. 1.1 якого позивач передає відповідачу у строкове платне користування комунальне майно - нежитлові приміщення площею 1360,19 м кв. за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників,56 для використання під розміщення відділу комунального господарства Красногвардійського району у м. Дніпропетровську ради.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами договору та акта приймання - передачі об'єкта оренди.

Відповідно до п. 10.1 дію договору встановлено з 01.04.2013 до 16.05.2016.

Згідно п. 3.2 договору розмір річної орендної плати становить 1 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що за актом від 01.12.2015 відповідач повернув об'єкт оренди та в акті зазначено, що за орендарем існує заборгованість з орендної плати до міського бюджету 73356,41 грн.

До матеріалів позовної заяви доданий розрахунок цієї заборгованості на період з 31.03.2013 по 30.11.2015 на вказану суму.

Інформації про те, яким чином позивач визначив такий розмір заборгованості при встановленні в договорі вартості оренди 1 грн за рік, матеріали справи не містять.

Зазначена в позові сума боргу вказана лише в акті передачі майна, який не підписаний позивачем, але суд не має можливості встановити яким чином вона утворилась.

Враховуючи наявні розбіжності та відсутність у справі достатніх доказів, ухвалою суду від 29.11.2018 позивача було зобов'язано надати письмові пояснення та документальні докази підстав нарахування орендної плати саме у сумі 73356,41 грн за період з 31.03.2013 по 30.11.2015, що надало б суду можливість встановити дійсні обставини справи та прийняти вірне процесуальне рішення, але позивач вимоги суду залишив без реагування.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Така правова норма кореспондується з п. 4 ч. 1 ст. 226 цього Кодексу, за яким суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Позивачем заява про розгляд справи за його відсутності не подана, тому в силу приписів вищецитованого законодавства суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (ч. 2 ст. 226 ГПК України).

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне надати роз'яснення щодо повернення сплачених сум судового збору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 4 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, суд не вбачає підстав для повернення позивачу судового збору в сумі 1762,00 грн, сплаченого платіжним дорученням № 2699 від 19.10.2018 за подання позову до суду через порушення останнім процесуальних обов'язків, покладених на нього Господарським процесуальним кодексом України.

Судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради залишити без розгляду.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала набирає законної сили після її підписання - 28.12.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1