ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" грудня 2018 р. м.Київ Справа № 911/2593/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у підготовчому засіданні

заяву Головного Управління ДФС у Київській області, м.Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (08700, Київська обл., м.Обухів, вул. Миру, буд. 17-в, ідентифікаційний код 39791281)

У підготовчому засіданні приймали участь:

від заявника: ОСОБА_1 (довіреність №993/9/10-36-10-03 від 23.02.2018, т. 1 а.с. 150);

від боржника: не з'явився;

арбітражний керуючий:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 Головне управління ДФС у Київській області (далі - ДФС) звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) у порядку ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство) із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (далі боржник, ТОВ «Латель»), у звязку із нездатністю останнього у повному обсязі розрахуватися із ДФС.

На запит суду від 26.11.2018 автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі № 911/2593/18 визначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво №302 від 28.02.2013; адреса: 69001, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України (40 Років Радянської України), 48).

Відповідно до ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Ухвалою суду від 28.11.2018 відповідну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 10.12.2018, яке було відкладено до 22.12.2018 на підставі ст. 183 ГПК України, у звязку із необхідністю надання доказів того, що сума вимог ДФС не забезпечена повністю заставою майна боржника, станом на день подання відповідної заяви.

05.12.2018 до суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_2 (визначеного за допомогою автоматизованої системи) про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ «Латель».

Разом з цим, до початку підготовчого засідання від арбітражних керуючих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також надійшли заяви про надання згоди на участь у справі про банкрутство боржника (т. 1 а.с. 48-55, 79-88, 119-142).

У судове засідання представник боржника не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 143-145) вимоги викладені в ухвалі суду від 28.11.2018 не виконав, правом передбаченим ст. 13 Закону про банкрутство, не скористався, та відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство не надав.

Крім того, арбітражний керуючий ОСОБА_2 до суду також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 147).

З огляду на зазначене, з урахуванням положень ч. 2 ч. 2 ст. 16 Закону про банкрутство, суд визнав за можливе продовжити підготовче засідання без участі останніх за наявними у заяві матеріалами.

Під час підготовчого засідання представник ДФС підтримав свою заяву та надав пояснення аналогічні викладені у заяві. Крім того, подав до суду клопотання б/н б/д (вх. №34944/18 від 22.12.2018) щодо наявних кандидатур арбітражних керуючих, у якому просив суд призначити розпорядником майна ТОВ «Латель» ОСОБА_6 Зазначив, що арбітражний керуючий ОСОБА_6 має достатні рівень знань у сфері права, так і у сфері економіки, має власний автомобіль, має ряд помічників, бухгалтерів, юристів, що значно сприятиме ефективному виконанню повноважень розпоряднику майна. Вказував, що станом на сьогодні зазначений арбітражний керуючий не здійснює повноважень розпорядника майна, керуючого санацією та ліквідатора, а отже має можливість цілком зосередитись на ТОВ «Латель».

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону про банкрутство, право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною 3 ст. 16 Закону про банкрутство, передбачено, що якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону про банкрутство, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема виклад обставин, що є підставою для звернення до суду, а також перелік документів, що додаються до заяви, серед яких: докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Як вбачається з матеріалів справи, ДФС звертаючись до суду із відповідною заявою на підтвердження своїх вимог надав: постанову Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 у справі №810/3187/16, яка набрала законної сили 09.01.2017, адміністративний позов Києво-Святошиснької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області задоволено та стягнуто з ТОВ «Латель» кошти в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у розмірі 9 092 672,71грн (т. 1 а.с. 14-16).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, положення вищевказаної статті визначають, що преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у боржника наявна заборгованість у розмірі 9 092 672,71грн, розмір якої підтверджений відповідним рішенням суду. Водночас, із змісту зазначеного рішення вбачається, що з ТОВ «Латель» стягнуто на користь ДФС 1 820 853,71грн штрафних санкцій, згідно відповідних податкових повідомлень-рішень, та суму основного платежу у розмірі 7 271 819,00грн.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Відповідно до приписів п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України (далі ПК України) органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах своїх повноважень.

Згідно положень абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачено главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджено постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22), що передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються у самому інкасовому дорученні.

Так, з метою виконання відповідного рішення адміністративного суду, ДФС направлені до банківських установ інкасові доручення: №237 від 18.07.2017; №209 від 01.08.2017; №335 від 20.09.2017; №309 від 13.09.2017; №308 від 13.09.2017, які були повернуті у звязку із закриттям рахунків, які належать ТОВ Латель»; у звязку із початком ліквідації відповідної банківської установи; у звязку із відсутністю можливості виконати відповідні інкасові доручення (т. 1 а.с. 17-21).

Таким чином, оскільки до теперішнього часу відповідні рішення адміністративного суду у повному обсязі не виконано, то заборгованість боржника перед кредитором становить 9 092 672,71грн (7 271 819,00грн основний платіж; 1 820 853,71грн штрафні санкції).

Як зазначалось вище, згідно з приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 16 Закону про банкрутство, які регламентують порядок порушення провадження у справі про банкрутство, якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд у підготовчому засіданні перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, ужиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами у порядку виконавчого провадження.

Так, при вирішенні питання про порушення провадження у справі про банкрутство у підготовчому засіданні предметом розгляду господарського суду є безспірні вимоги ініціюючого кредитора до боржника, визначення яких міститься у ч.3 ст.10 Закону про банкрутство. Оскільки, окрім основної заборгованості по сплаті податків постановою адміністративного суду з боржника також стягнуто і суму нарахованих штрафних санкцій, тому вимоги кредитора у сумі стягнутих з боржника штрафних санкцій у сумі 1 820 853,71грн не включаються до складу безспірних грошових вимог.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», ставка мінімального розміру заробітної плати з 01.01.2018 визначена на рівні 3723,00грн (отже сума 300 мінімальних розмірів заробітної плати становить 1 116 900,00грн).

Оскільки, сума безспірних грошових вимог кредитора до боржника становить 7 271 819,00грн, суд дійшов висновку, що заявником заявлено безспірні грошові вимоги до боржника у сумі, що перевищує розмір 300 мінімальних розмірів заробітної плати, що не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку. Крім того, вимоги заявника не задоволенні боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду. Докази протилежного боржником суду надано не було.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що сума вимог ДФС не забезпечена повністю заставою майна боржника, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (т. 1 а.с. 152).

Підсумовуючи викладене, судом встановлено обґрунтованість вимог ДФС та наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Латель».

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону про банкрутство, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Згідно з ст. 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Пленумом Вищого господарського суду України 14.07.2016 затверджено Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство (далі Положення), яке визначає порядок функціонування автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого у справах про банкрутство.

Відповідно до п. 4.1 Положення, автоматизований відбір кандидатів на призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство здійснюється автоматизованою системою з дотриманням Закону та цього Положення у всіх випадках призначення вперше арбітражного керуючого та може за ініціативою суду застосовуватися у разі необхідності заміни арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що розпорядник майна призначається господарським судом із застосуванням автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство.

Разом із тим, ст. 114 Закону про банкрутство та Положенням не передбачено можливості призначення господарським судом розпорядником майна боржника іншої особи, ніж та, що визначена автоматизованою системою та надала відповідну заяву про згоду на своє призначення (з урахуванням відповідності кандидатури арбітражного керуючого вимогам Закону про банкрутство, навіть у тому випадку, коли наявні клопотання про призначення розпорядником майна іншого арбітражного керуючого).

Так, автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі визначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 302 видане 28.02.2013 Міністерством юстиції України).

Як зазначено вище, арбітражним керуючим ОСОБА_2 06.12.2018 подано до суду заяву про згоду на призначення розпорядником майна боржника у цій справі про банкрутство. Крім того, від арбітражних керуючих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також надійшли заяви про надання згоди на участь у справі про банкрутство боржника.

Так, розглянувши кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо призначення розпорядником майна боржника, судом встановлено, що останній не відноситься до категорії осіб визначених п. 2 ст. 97, та ч. 2 ст. 114 Закону про банкрутство та не заперечує проти його призначення розпорядником майна ТОВ «Латель». Доказів протилежного учасниками справи суду надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку про відповідність арбітражного керуючого ОСОБА_2 вимогам ст. 97 та ст. 114 Закону про банкрутство, а тому з урахуванням заяви останнього, суд призначає його розпорядником майна ТОВ «Латель» та встановлює оплату його послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок авансових коштів заявника у відповідності до ст. 115 Закону про банкрутство.

У зв'язку із зазначеним, заява про участь у справі про банкрутство арбітражних керуючих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишаються без задоволення.

Керуючись ст. 234-235 ГПК України, ст.ст. 10-12, 114 Закону про банкрутство, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (08700, Київська обл., м.Обухів, вул. Миру, буд. 17-в, ідентифікаційний код 39791281)

2. Визнати вимоги кредитора Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39393260) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (ідентифікаційний код 39791281) у сумі 7 271 819,00грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

4. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (ідентифікаційний код 39791281) строком на 115 календарних днів.

5. Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (ідентифікаційний код 39791281) арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №302 видане 28.02.2013Міністерством юстиції України); адреса: 69001, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України (40 Років Радянської України), 48, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

6. Установити арбітражному керуючому ОСОБА_2 розмір грошової винагороди за виконання повноважень розпорядження майна боржника у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника (ініціюючого кредитора) у порядку визначеному ст. 115 Закону про банкрутство.

7. У задоволенні заяв арбітражних керуючих ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про участь у даній справі відмовити.

8. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (ідентифікаційний код 39791281).

9. З моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство:

предявлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом про банкрутство, та в межах провадження у справі про банкрутство;

предявлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених Законом про банкрутство;

арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених Законом про банкрутство;

задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у звязку з виходом із складу його учасників забороняється;

рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному Законом про банкрутство.

10. Зобовязати розпорядника майна розглянути вимоги кредиторів та надати суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами, у строк до 12.02.2019.

11. Розпоряднику майна скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до суду до 12.02.2019.

12. Зобовязати розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника у строк до 12.02.2019.

13. Зобовязати розпорядника майна боржника здійснити аналіз фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника, його становища на ринках, та надати суду вказану інформацію в строк до 12.02.2019.

14. Попереднє засідання суду призначити на 18.02.2019 о 10:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16 (зал судових засідань №6).

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 ГПК України негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу складено та підписано 28.12.2018.