ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2018 р.Справа № 922/4366/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши заяву ТОВ "Технології обладнання" (вх. № 30281 від 22.10.2018 р.) про визнання недійсною мирової угоди у справі

за заявою ФО ОСОБА_2, м.Харків
до ТОВ "Барвінок", м. Харків
про визнання банкрутом
за участю :

ініціюючого кредитора ОСОБА_2;

кредитора ОСОБА_3;

представника боржника Пулькіна Ю.П.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 21.12.2016 р. прийнято заяву ФО ОСОБА_2 про порушення справи про банкрутство ТОВ "Барвінок" до розгляду, призначено підготовче засідання по справі, автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Бихно О.М. для призначення розпорядником майна.

Ухвалою суду від 26.01.2017 р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Барвінок"; визнано вимоги ініціюючого кредитора - ОСОБА_2 до боржника в сумі 380 000,00 дол. США, що є еквівалентом 9 431 600,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Бихно О.М.

Публікація оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство здійснена на офіційному веб-сайті ВГСУ 27.01.2017 р.

Ухвалою суду від 03.10.2017 р. визнано грошові вимоги конкурсних кредиторів, в тому числі ініціюючого кредитора та затвердити реєстр вимог кредиторів, з яких:

- вимоги ОСОБА_2 в сумі 380000,00 дол.США, що є еквівалентом 9431600,00 грн. основного боргу , які включити до 4 черги реєстру вимог кредиторів,

- вимоги ТОВ "Маранело груп" в сумі 212049,00 грн., які включити до 4 черги реєстру вимог кредиторів, а також 3200,00 грн. судового збору - до першої черги.

- вимоги ОСОБА_3 в сумі 2057300,88 грн., які включити до 4 черги реєстру вимог кредиторів, а також 3200,00 грн. судового збору - до першої черги.

- вимоги ОСОБА_6 в сумі 3200,00 грн. судового збору, які включити до першої черги,

- вимоги ОСОБА_7 в сумі 3200,00 грн. судового збору, які включити до першої черги,

- вимоги ОСОБА_8 в сумі 3200,00 грн. судового збору, які включити до першої черги,

- вимоги ТОВ "Технології обладнання" в сумі 1491414,74 грн. основного боргу та 118159,4 грн. пені, які включити до 6 та 6 черг відповідно, а також 3200,00 грн. судового збору до першої черги.

Окремо включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ОСОБА_6 в сумі 3900000,00 грн., як вимоги які забезпечені майном боржника.

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави ОСОБА_6 згідно з державним реєстром застав, а саме: нежитлову будівлю літ "А-1" загальною площею 69,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Харків, проспект Тракторобудівників, б.59/56 заставною вартістю 7500000,00 грн.

Окремо включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ОСОБА_7 в сумі 1300000,00 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави ОСОБА_7 загальної заставною вартістю 7650800,00 грн. згідно з державним реєстром застав, а саме:

- нежитлову будівлю літ "В-1", заг. пл. 200,3 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_12, (балансова вартість 5995928,53 грн.),

- нежитлове приміщення цокольного поверху №4, 5, 6, 7, 8, 9, 13, 20, 21 в житловому будинку літ "А-5", заг. пл. 102,7 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_13 (балансова вартість 1654864,83 грн.).

Окремо включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ОСОБА_8 в сумі 1300000,00 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави ОСОБА_8 згідно з державним реєстром застав, а саме: нежитлову будівлю літ "В-1", заг. пл. 200,3 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_12, заставною вартістю 6000000,00 грн.

09.11.2017 р. до суду головою комітету кредиторів подано заяву про затвердження мирової угоди (вх.№ 37075), в якій просили суд затвердити мирову угоду від 07.11.2017 р. між комітетом кредиторів та боржником, на умовах викладених у вказаній заяві. До вказаної заяви було додано текст мирової угоди та протокол зборів комітету кредиторів № 2 від 07.11.2017 р.

Ухвалою суду від 29.03.2018 р. відмовлено ТОВ "Технології обладнання" в задоволенні клопотання (вх.№ 5128 від 22.02.2018 р.) про зобов'язання боржника провести аудит ТОВ "Барвинок", відмовлено ТОВ "Технології обладнання" в задоволенні клопотання (вх. № 5127 від 22.02.2018 р.) про зобов'язання розпорядника майна провести додаткову інвентаризацію, припинено процедуру розпорядження майном, затверджено мирову угоду, укладену 16.03.2018 р. між кредиторами та боржником - ТОВ "Барвінок", закрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Барвінок".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 р. апеляційну скаргу ТОВ "Технології Обладнання" задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 29.03.2018 р. у справі № 922/4366/16 скасовано, у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди відмовлено, справу направити для розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постановою Верховного Суду від 15.08.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 р. у справі № 922/4366/16 задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 р. у справі № 922/4366/16 скасовано, ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 р. залишено в силі.

22.10.2018 р. до суду від ТОВ "Технології Обладнання" надійшла заява (вх. № 30281), в якій воно просить суд визнати недійсною мирову угоду від 16.03.2018 р., укладену між комітетом кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Барвінок" № 922/4366/16 в особі ОСОБА_2 та боржником ТОВ "Барвінок" у особі директора Горошко В.О., поновити провадження у справі № 922/4366/16 про банкрутство ТОВ "Барвінок".

Ухвалою суду від 31.10.2018 р. призначено до розгляду заяву ТОВ "Технології Обладнання" (вх. № 30281 від 22.10.2018 р.) про визнання недійсною мирової угоди на 29.11.2018 р., зобов'язано учасників процесу надати свої відзиви на вказану заяву.

27.11.2018 р. боржником ТОВ "Барвінок" надано до суду відзив (вх. № 33296) на заяву про визнання мирової угоди недійсною, в якому він заперечує проти вказаної заяви через недоведеність та безпідставність вимог заявника та просить суд відмовити в її задоволенні.

29.11.2018 р. у судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви про визнання недійсною мирової угоди в повному обсязі, в тому числі, зазначив, що мирова угода укладена між зацікавленими особами, не спрямована на настання правових наслідків, а тому не відповідає вимогам чинного законодавства. Повідомив суд, що відзиву боржника на заяву про визнання недійсною мирової угоди ще не отримано.

Представник боржника заперечував проти заяви про визнання недійсною мирової угоди в повному обсязі, пояснив, що кредитор ОСОБА_2 не відповідає ознакам зацікавлених осіб у розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому вимога щодо недійсності мирової угоди на цій підставі є необґрунтованою. Крім того, ухвала суду від 29.03.2018 р. про затвердження мирової угоди переглядалася у апеляційному та касаційному порядку, та постановою Верховного Суду від 15.08.2018 р. була залишена в силі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, судом було повідомлено про відкладення розгляду заяви про визнання недійсною мирової угоди на 17.12.2018 р.

До суду від представника ТОВ "Технології Обладнання" надійшло клопотання (вх. № 33925 від 05.12.2018 р.) про відкладення розгляду заяви про визнання недійсною мирової угоди та не розглядати заяву без участі представника ТОВ "Технології Обладнання".

Представником боржника подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи (вх. № 34953 від 17.12.2018 р.), а саме: копії заяв від 27.09.2018 р., 31.10.2018 р. приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. про прийняття грошових сум у депозит для передавання кредитору ТОВ "Технології Обладнання" з метою виконання умов мирової угоди, затвердженою ухвалою суду від 29.03.2018 р.

Арбітражним керуючим Бихно О.М. надано відзив на заяву (вх. № 34955 від 17.12.2018 р.), в якому заперечує проти заяви в повному обсязі з підстав необґрунтованості та невідповідності заявленим вимогам діючому законодавству. До відзиву надано довідку, видану директором ТОВ "Барвінок" про те, що починаючи з 01.11.2016 р. довіреності з повноваженнями на представництво інтересів ТОВ "Барвінок" на ім'я ОСОБА_2 не видавалися.

17.12.2018 р. у судовому засіданні учасники справи додаткових пояснень по суті заяви про визнання мирової угоди недійсною не надали, заперечували проти клопотання про відкладення розгляду заяви ТОВ "Технології Обладнання", просили суд вирішити вказану заяву за наявними матеріалами.

Суд вважає необхідним у задоволенні клопотання ТОВ "Технології Обладнання" про відкладення розгляду заяви про визнання недійсною мирової угоди відмовити, оскільки представник ТОВ "Технології Обладнання" був належним чином повідомлений про час та дату розгляду заяви, до того ж його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши матеріали справи, заяву ТОВ "Технології Обладнання" про визнання недійсною мирової угоди, суд зазначає наступне.

Свою заяву ТОВ "Технології обладнання" обґрунтовує тим, що мирова угода, затверджена ухвалою суду від 29.03.2018 р., не відповідає нормам цивільного законодавства та підлагає визнанню недійсною, оскільки мирова угода укладена між зацікавленими особами, з яких, зокрема, є ОСОБА_2, оскільки він є головою комітету кредиторів боржника, ініціюючим кредитором у справі, представником ТОВ "Барвінок" за довіреністю у справах господарського суду Харківської області № 922/5966/14, 922/3479/15 за позовами ТОВ "Технології Обладнання" до ТОВ "Барвінок" про стягнення заборгованості за договором поставки, є засновником ТОВ "Маранело Груп", ТОВ "Маркет Ескперт 2004".

Крім того, посилається на п. 1.3. мирової угоди, яким було передбачено, що джерелом погашення заборгованості боржника перед кредиторами є прибуток, виручка, кредитні кошти, надходження від продажу майна, яке не використовується у виробничому процесі. Оскільки, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 р. було встановлено, а постановою Верховного Суду від 15.08.2018 р. не спростовано відсутність будь-якого доходу та рентабельності діяльності, основних засобів в активах боржника, реальних джерел надходження коштів для погашення вимог кредиторів мирова угода не містить. Зазначає, що положення мирової угоди передбачають безконтрольний перехід активів боржника до заінтересованої особи ОСОБА_2, та не спрямовані на реальний розрахунок із кредиторами.

Також, заявник вказує, що представник кредиторів ОСОБА_2 та ТОВ "Барвінок" є зацікавленими особами, приховали даний факт від суду та конкурсних кредиторів, на підставі цього зазначає, що мирова угода укладена за зловмисної домовленості представників між собою та не спрямована на настання правових наслідків та просить визнати мирову угоду недійсною посилаючись на положення статей 203, 215, 232, 237 ЦК, ч. 2 ст. 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника;

правочини (договори), щодо яких є заінтересованість - правочини (договори), сторонами яких є заінтересовані особи зі сторони боржника, арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів.

Як вбачається із матеріалів справи та з огляду на визначення терміну "заінтересованих осіб" ст. 1 Закону, кредитор ОСОБА_2 не відноситься до визначення поняття юридичної особи, юридичної особи, створеної за участю боржника, юридичної особи, що здійснює контроль над боржником, юридичної особи, контроль над якою здійснює боржник, юридичної особи, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи. Він не є власником (учасником, акціонером) боржника, керівником боржника, особою, що входить до складу органів управління боржника, головним бухгалтером (бухгалтером) боржника, у тому числі звільненим з роботи за три роки до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Він не є особою, яка перебуває у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, оскільки боржником у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Барвінок", а доказів на підтвердження наявності родинних стосунків із будь-якими іншими особами у справі до заяви не додано.

Крім того, згідно довідки директора ТОВ "Барвинок", починаючи з 01.11.2016 р. довіреності з повноваження на представництво інтересів ТОВ "Барвінок на ім"я ОСОБА_2 не видавалися та чинних довіреностей на представництво у суді від імені ТОВ "Барвинок" на ім"я ОСОБА_2 немає.

Також, суд зазначає, що підстави для визнання мирової угоди недійсною чітко визначені нормами статті 82 Закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону встановлено, що за заявою будь-кого із конкурсних кредиторів мирова угода може бути визнана господарським судом недійсною в межах провадження у справі про банкрутство з підстав, передбачених цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, з урахуванням аналізу вищевказаних норм законодавства, вимоги заявника про визнання мирової угоди недійсною на підставі заінтересованості осіб, є необґрунтованими та безпідставними, недоведеними належними та допустимими доказами.

Щодо доводів заявника про неспрямованість мирової угоди на настання правових наслідків та її невідповідності ст. ст. 203, 215 ЦК України, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвала суду від 29.03.2018 р., якою було затверджено мирову угоду від 16.03.2018 р., була переглянута у апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 р. апеляційну скаргу ТОВ "Технології обладнання" задоволено та ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 р. було скасовано, у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.08.2018 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 р. у справі № 922/4366/16 скасовано, ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 р. залишено в силі.

У пунктах 45-47 постанови від 15.08.2018 р. Верховний Суд прийшов до таких висновків та зазначив про наступне

З урахуванням приписів ст. 7, 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд зазначає, що мирова угода у справі про банкрутство одночасно є судовою процедурою у справі про банкрутство та цивільно-правовою угодою (правочином), оскільки є домовленістю між боржником і кредиторами.

Згідно до приписів ч. ч. 1-3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п. 48 постанови Верховного Суду від 15.08.2018 р., в тому числі, було встановлено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника (ст. 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), а також беручи до уваги положення ст. ст. 6, 627 ЦК України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п. 50 вказаної постанови судом касаційної інстанції вказано про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність порушень порядку укладення мирової угоди та про те, що умови мирової угоди не суперечать законодавству.

Крім того, на підтвердження виконання умов мирової угоди боржником надані копії банківських документів про своєчасну сплату грошових коштів на користь заявника під час розгляду заяви ТОВ "Барвінок" про визнання наказу таким, що не підлагає виконанню по справі № 922/3479/16, який здійснювався в межах справи № 922/4366/16 про банкрутство ТОВ "Барвінок".

Також, з метою виконання умов мирової угоди боржником двічі сплачувались на поточний рахунок заявника грошові кошти, проте "Технології Обладнання" повертало відповідні кошти як помилково перераховані, у зв"язку з чим для виконання умов мирової угоди боржник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття грошових сум у депозит для передавання кредитору ТОВ "Технології Обладнання". Про відповідне свідчать копії заяв ТОВ "Барвінок" від 27.09.2018 р., 31.10.2018 р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. про прийняття грошових сум у депозит для передавання кредитору ТОВ "Технології Обладнання".

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується виконання боржником умов мирової угоди та спростовуються доводи заявника про неспрямованість мирової угоди на настання правових наслідків.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, враховуючи встановлення Верховним Судом про відсутність порушень порядку укладення даної мирової угоди, а також того факту, що умови мирової угоди не суперечать законодавству, приймаючи до уваги спростування матерілами справи зазначених ТОВ "Технології обладнання" у своїй заяві припущень, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість вимог заяви, у зв'язку із цим вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Технології обладнання" (вх. № 30281 від 22.10.2018 р.) про визнання недійсною мирової угоди.

Керуючись ст. 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.203,215 ЦК України, ст.ст. 14, 73, 74, 76, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Технології обладнання" (вх. № 30281 від 22.10.2018 р.) про визнання недійсною мирової угоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, кредиторам, ТОВ "Технології обладнання" .

Повний текст ухвали складено та підписано 21.12.2018 р.

Суддя Усатий В.О.