ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/12559/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

без виклику сторін

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення позовної заяви

у справі №910/12559/18 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Дочірнього підприємства "Київгазенерджи"

про визнання договору про зберігання природного газу укладеним

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ" (відповідач) про визнання Договору про зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 08.08.2018 укладеним в редакції АТ "УКРТРАНСГАЗ", що відповідає типовій формі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженій Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2499, в редакції, наведеній у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/12559/18 позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачеві на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач 05.10.2018 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скаргу обґрунтована порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що у суду були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, оскільки відповідно до ст. 60 ГПК України не передбачено процесуального обов'язку сторони подавати до суду документи (докази), які підтверджують повноваження особи, яка підписала довіреність від імені юридичної особи.

На думку апелянта, суд, посилаючись на інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, мав би отримати відповідний витяг на певну дату, долучити його до матеріалів справи, і лише з посиланням на такий витяг встановлювати коло осіб, уповноважених діяти від імені позивача з метою видачі довіреності №1-02 від 24.05.2018.

Апелянт вказує, що якщо суд має сумніви стосовно довіреності №1-02 від 24.05.2018, суд мав би не повертати позовну заяву з посиланням на п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, а відповідно до ст.ст. 162, 174 ГПК України залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення відповідних недоліків, або ж на підставі ст. 177 ГПК України в підготовчому засіданні витребувати від особи, яка підписала позов, відповідні докази на підтвердження повноважень особи, за підписом якої видано відповідну довіреність.

Заперечуючи на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що на момент звернення до суду позивачем були порушені норми ст.ст. 162, 164 ГПК України, а саме додана до позовної заяви довіреність не підтверджує повноваження представник позивача, оскільки видана не встановленою статутом АТ «Укртрансгаз» посадовою особою, що не має відповідних повноважень.

Вказує, що п. 11.19 статуту АТ «Укртрансгаз» встановлено перелік повноважень «Президента», в тому числі п. 11.19.10 передбачене повноваження «Президента» видавати довіреності на вчинення правочинів від імені Товариства, а посилання апелянта на п. 13.17.1 та на п. 13.17.1 Статуту АТ «Уктрансгаз» (абз. 4 арк. 3 апеляційної скарги) щодо повноважень керівника на представництво інтересів товариства взагалі не відповідають дійсності, оскільки пункти за такими номерами фактично відсутні у чинному статуті позивача.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що суд може скористатись інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та отримати відповідний витяг на певну дату та встановити коло осіб, уповноважених діяти від імені позивача з метою видачі довіреності №1-02 від 24.05.2018.

Вказує, що довіреність №1-02 від 24.05.2018, на підставі якої діє представник Позивача, підписана ОСОБА_2, який згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «Укртрансгаз» станом на 14.09.2018 є керівником АТ «Укртрансгаз» та згідно з п. п. 11.19.5, 11.19.10 Статуту АТ «Укртрансгаз» мав право без довіреності представляти інтереси Товариства та вчиняти від його імені юридично значимі дії в межах власної компетенції, в межах визначеної цим Статутом компетенції, видає належним чином оформлені довіреності на право діяти від імені Товариства та представляти інтереси Товариства у відносинах з третіми особами.

У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач зазначає, що статутом позивача «Президенту» не надане право видавати від імені АТ «Укртрансгаз» довіреності інші, ніж на вчинення правочинів, а посилання позивача на Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а також на Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не можуть братися до уваги з огляду на чинне цивільне та господарське процесуальне законодавство.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача 31.10.2018 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 у справі №910/12559/18 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення позовної заяви залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги.

15.11.2018 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено, зокрема, копії рішень акціонера Акціонерного товариства "Укртрансгаз" №182 від 27.04.2018, №186 від 21.05.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про про повернення позовної заяви у справі (п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №910/12559/18 позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачеві на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Підставою для повернення позовної заяви було те, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, а саме позовну заяву № 1001ВИХ-18-4345 від 14.09.2018 підписано представником АТ "УКРТРАНСГАЗ" ОСОБА_3, на підставі довіреності довіреності № 1-02 від 24.05.2018, яка видана ОСОБА_4 Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" в особі тимчасово виконуючого обов'язки Президента ОСОБА_2 (рішення акціонера № 182 від 27.04.2018), який діє на підставі Статуту Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", затвердженого рішенням акціонера ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" №186 від 21.05.2018 та до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти від імені позивача в якості тимчасово виконуючого обов'язки Президента, в тому числі, видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ". Також місцевий суд зазначив, що якщо юридичну особу представляє (очолює) виконувач обов'язків керівника, він має право підпису на підставі рішення (наказу) про призначення його виконувачем обов'язків, якщо в цьому рішення (наказі) відсутнє обмеження щодо права підпису. Проте рішення акціонера № 182 від 27.04.2018, рівно як і Статут Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", затверджений рішенням акціонера ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" №186 від 21.05.2018, на які наявні посилання у довіреності № 1-02 від 24.05.2018, - фактично до позовної заяви не додані, що підтверджується переліком доданих до позовної заяви документів.

Судом зазначено, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження повноважень тимчасово виконуючого обов'язки Президента ОСОБА_2, у суду відсутні підстави вважати, що вказана особа була наділена достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", а відповідно, що позовна заява підписана особою, яка має право на її підписання, отже позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 162 ГПК України, що є імперативними нормами, стосовно підписання уповноваженим представником позивача, вказане є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з приписами ст. 60 ГПК України не передбачено процесуального обов'язку сторони подавати до суду документи (докази), які підтверджують повноваження особи, яка підписала довіреність від імені юридичної особи.

Отже, сама по собі відсутність доданих до позовної заяви копій рішення акціонера № 182 від 27.04.2018 та Статуту АТ "УКРТРАНСГАЗ", затверджений рішенням акціонера ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" №186 від 21.05.2018 не є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до п. 1 розділу VI Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 №1657/5 (далі - Порядок № 1657) доступ державних органів, у тому числі судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, а також органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб чи інших визначених законом осіб до відомостей Єдиного державного реєстру забезпечується через портал електронних сервісів шляхом отримання витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі, а також до документів, що містяться в реєстраційній справі, в електронній формі.

При цьому програмне забезпечення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань передбачає формування витягу на певну дату, а сформований витяг є документом, що містить всі необхідні реквізити, зокрема дату формування та електронний цифровий підпис.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, посилаючись на інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, мав би отримати відповідний витяг на певну дату, долучити його до матеріалів справи, і лише з посиланням на такий витяг встановлювати коло осіб, уповноважених діяти від імені Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з метою видачі довіреності № 1-02 від 24.05.2018.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, довіреність №1-02 від 24.05.2018, на підставі якої діє ОСОБА_3, підписана ОСОБА_2, який згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ "УКРТРАНСГАЗ" станом на 14.09.2018 є керівником АТ «Укртрансгаз» та згідно з п. п. 11.19.5, 11.19.10 Статуту АТ «Укртрансгаз» мав право без довіреності представляти інтереси Товариства та вчиняти від його імені юридично значимі дії в межах власної компетенції, в межах визначеної цим Статутом компетенції видає належним чином оформленні довіреності на право діяти від імені Товариства та представляти інтереси Товариства у відносинах з третіми особами.

Якщо господарський суд має сумніви стосовно довіреності № 1-02 від 24.05.2018, суд мав би не повертати позовну заяву із посиланням на п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, а відповідно до ст. 162, 174 ГПК України залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк на усунення відповідних недоліків, або ж на підставі ст. 177 ГПК України в підготовчому засіданні витребувати від особи, яка підписала позов, відповідні докази на підтвердження повноважень особи, за підписом якої видано відповідну довіреність.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення позовної заяви у справі №910/12559/18 підлягає скасуванню з передачею справи до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення позовної заяви у справі №910/12559/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2018 про повернення позовної заяви у справі №910/12559/18 скасувати.

3. Справу №910/12559/18 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 27.12.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко