ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1994/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс в особі філії ,,Інфоксводоканал до Житлово-будівельного кооперативу ,,Київський-8 про стягнення 44700,11 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2018 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс в особі філії ,,Інфоксводоканал до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1994/18 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 23.10.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 р. відкладено розгляд справи на 20.11.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 23.11.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.11.2018 р. задоволено письмове клопотання позивача про продовження строку розгляду справи на 30 днів, продовжено строк розгляду справи до 26.12.2018 р., оголошено перерву в судовому засіданні до 18.12.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 26.12.2018 р.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 26.12.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс в особі філії ,,Інфоксводоканал (далі ТОВ ,,Інфокс) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу ,,Київський-8 (далі ЖБК ,,Київський-8) про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 44700,11 грн, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору на послуги водопостачання та водовідведення (населення) від 01.11.2000 р. № 4192/1 в частині оплати наданих в період з 01.03.2018 р. по 01.09.2018 р. послуг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ ,,Інфокс посилається на приписи ст.55 Конституції України, ст.ст.11,509,526,629,901,903 ЦК України, ст.193 ГК України, умови названого вище договору, звіти про водокористування, подані відповідачем, докази часткової оплати заборгованості тощо.

19.11.2018 р. ТОВ ,,Інфокс подано до суду письмову заяву, згідно якої просить закрити провадження у справі № 916/1994/18 в частині стягнення 11400,00 грн, вказуючи на оплату цих коштів після подачі позову.

ЖБК ,,Київський-8 у відзиві на позовну заяву письмово заперечив проти задоволення позову, пославшись на відсутність у відповідача заборгованості перед ТОВ ,,Інфокс за спірний період, в підтвердження чого надав платіжні доручення. В судових засіданнях представник відповідача зазначив, що йому не зрозуміло з яких підстав визначено розмір платежу за березень 2018 р., адже кількість спожитої води, вказана в розрахунку ціни позову, значно перевищує фактично використану кількість.

У відповіді на відзив ТОВ ,,Інфокс повідомило, що до суми оплати за березень 2018 р. включено донарахування вартості води, спожитої в період з 01.12.2016 р. до 06.12.2017 р., тобто до дати, коли ЖБК ,,Київський-8 встановлено прилад обліку.

В судовому засіданні 26.12.2018 р. позивачем подано письмове клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, в задоволенні якого судом відмовлено протокольною ухвалою, оскільки, по-перше, приписами ч.7 ст.250 ГПК України заборонено розгляд в порядку загального позовного провадження справи, яка підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження (в даному випадку справа є малозначною згідно ст.12 ГПК України), а, по-друге, метою переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження представник ТОВ ,,Інфокс назвав необхідність в додатковому обґрунтуванні позовних вимог, що є неприпустимим з огляду на неможливість порушення таких засад судочинства як рівність перед законом і судом та змагальність сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши відповідність їх доводів фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткові відмову у задоволенні позовних вимог та закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Між ТОВ ,,Інфокс (Виробник) як правонаступником Комунального підприємства ,,Одесводоканал та ЖБК ,,Київський-8 (Споживач) існують господарські правовідносини, які ґрунтуються на чинному до теперішнього часу договорі на послуги водопостачання та водовідведення (населення) від 01.11.2000 р. № 4192/1 з урахуванням додаткової угоди від 10.09.2010 р. № 190/1-2 (Договір). За умовами Договору Виробник надає послуги по подачі питної води по ДСТУ 2874-82 ,,Вода питна і прийому стічних вод на обєкти Споживача, а Споживач сплачує надані йому послуги водопостачання і водовідведення, подає кожного місяця за встановленою формою відомості про водоспоживання Споживача тощо. Перераховані Споживачем платежі зараховуються в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованості по оплаті, потім поточних платежів. Обєм скинутих Споживачем в каналізацію стічних вод застосовується рівний спожитому обєму води… (п.п.1.1, 1.2, 2.3.9, 3.6, 3.7 Договору).

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як вбачається з наданих до матеріалів справи Виробником звітів про водоспоживання, які йому подав Споживач, останнім згідно показників приладу обліку в березні 2018 р. спожито 629 куб. м води, у квітні 2018 р. 641 куб. м води, у травні 2018 р. 700 куб. м води, у червні 2018 р. 710 куб. м води, у липні 2018 р. 740 куб. м води, у серпні 2018 р. 804 куб. м води. Така ж кількість води відведена до системи каналізації.

Виходячи з тарифів, які наведено в розрахунку ціни позову, та відомостей звітів про водоспоживання, ЖБК ,,Київський-8 мало сплатити 85841,82 грн, з них:

- за воду за березень 2018 р. 7037,76 грн, за квітень 2018 р. 7172,02 грн, за травень 2018 р. 7832,16 грн, за червень 2018 р. 7944,05 грн, за липень 2018 р. 8748,58 грн (в середині цього місяця тариф змінився з 11,1888 грн на 12,456 грн за 1 куб. м), за серпень 2018 р. 10014,62 грн. Всього з урахуванням відображеної в розрахунку пільги (370,88 грн): 48378,31 грн;

- за водовідведення за березень 2018 р. 5135,66 грн, за квітень 2018 р. 5233,64 грн, за травень 2018 р. 5715,36 грн, за червень 2018 р. 5797,01 грн, за липень 2018 р. 6979,68 грн (в середині цього місяця тариф змінився з 8,1648 грн на 10,6992 грн за 1 куб. м), за серпень 2018 р. 8602,16 грн. Всього: 37463,51 грн.

Наявні у справі платіжні доручення свідчать, що за спожиті протягом березня серпня 2018 р. послуги водопостачання та водовідведення ЖБК ,,Київський-8 сплачено: за березень 2018 р. 12496,12 грн (платіжні доручення № 46 на суму 4400,00 грн, № 53 на суму 5096,12 грн, № 60 на суму 3000,00 грн); за квітень 2018 р. 11321,92 грн. (платіжні доручення № 52 на суму 1000,00 грн, № 62 на суму 7000,00 грн, № 63 на суму 3321,92 грн); за травень 2018 р. 9500,00 грн (платіжні доручення № 72 на суму 4500,00 грн, № 82 на суму 5000,00 грн); за червень 2018 р. 10000,00 грн (платіжне доручення № 103); за липень 2018 р. 4825,84 грн (платіжне доручення № 109); за серпень 2018 р. 19500,00 грн (платіжні доручення № 119 на суму 15000,00 грн, № 133 на суму 4500,00 грн); без зазначення місяця призначення платежу 6900,00 грн (платіжні доручення № 159 на суму 6000,00 грн, № 160 на суму 900,00 грн), проте ці кошти враховані позивачем як платежі за період по даній справі, проти правильності чого відповідач не заперечив. Всього: 74543,88 грн.

З наданого ТОВ ,,Інфокс розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.03.2018 р. ЖБК ,,Київський-8 будь-якої заборгованості не мав, а, отже, всі платежі, які названо вище, повинні враховуватись як оплата за послуги, спожиті з березня по серпень 2018 р. включно. Крім того з огляду на зміст п.3.6 Договору різниця (11297,94 грн) між ціною послуг (85841,82 грн) та сплаченими коштами (74543,88 грн) була компенсована здійсненими в жовтні 2018 р. платежами в розмірі 8000,00 грн (платіжне доручення № 135) та 6000,00 грн (платіжне доручення № 137).

Враховуючи викладене, те, що в тексті позову підставою для його заявлення названо неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань по оплаті послуг, наданих в період з 01.03.2018 р. по 01.09.2018 р., те, що вартість послуг водопостачання та водовідведення, спожитих в цей період, оплачено в повному обсязі, те, що оплата послуг у розмірі 11400,00 грн здійснена 26.09.2018 р., 02.11.2018 р. та 06.11.2018 р. (платіжні доручення № 133 на суму 4500,00 грн, № 159 на суму 6000,00 грн, № 160 на суму 900,00 грн), тобто після звернення ТОВ ,,Інфокс до суду, а також те, що представлені сторонами докази не дають можливості для іншого висновку за результатами розгляду справи, господарський суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення 33300,11 грн заборгованості, а провадження у справі за вимогою про стягнення 11400,00 грн заборгованості закриває на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в звязку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Окремо слід звернути увагу сторін на ту обставину, що правомірність здійсненого ТОВ ,,Інфокс донарахування вартості послуг, наданих у період з 01.12.2016 р. до 06.12.2017 р., тобто до дати, коли ЖБК ,,Київський-8 встановлено прилад обліку, залишається судом без правової оцінки, оскільки спірним по даній справі є період з березня по серпень 2018 р. включно, тому правовідносини сторін, що мали місце до березня 2018 р., дослідженню не підлягають.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у т.ч. в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на те, що господарським судом провадження у справі частково закрито в звязку з відсутністю предмету спору, ТОВ ,,Інфокс слід повернути з державного бюджету судовий збір в сумі 449,37 грн, сплата якого підтверджується платіжним дорученням від 03.09.2018 р. № А24967. Решта судового збору, сплаченого ТОВ ,,Інфокс, покладається на останнє, т.я. у задоволенні позову в частині стягнення 33300,11 грн судом відмовлено.

Керуючись ст.ст.129,231,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

У задоволенні позову в частині стягнення 33300,11 грн заборгованості відмовити.

Провадження у справі про стягнення 11400,00 грн заборгованості закрити.

Повернути з Державного бюджету України (УК у м. Одесі/Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р 3034, МФО 899998, КБК 22030101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, код 14289688) в особі філії ,,Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, код 26472133) 449/чотириста сорок девять/грн 37 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 03.09.2018 р. № А24967.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 грудня 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман