ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4292/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Полєв Д.М. за участю секретаря судового засідання Малиці К.В.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг

про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов'язання

Представники:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою суду від 01.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.11.2018р.

20.11.2018р. до суду надійшов відзив від відповідача б/н б/д відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог оскільки 30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), відповідно до ст. 5 якого боржника (відповідача) звільнено від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання. Крім того, 02.11.2018р. між позивачем та відповідачем укладено договір №176/4/1730-Р3 про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ. Доказів порушення відповідачем умов договору про реструктуризацію в частині здійснення платежів по основному боргу позивач не надав, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 05.11.2018р. відкладено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 22.11.2018р.

Ухвалою суду від 22.11.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті на 20.12.2018р.

06.12.2018р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 30.11.2018р., відповідно до якого вказує, що навіть у разі врахування доводів відповідача про зміну порядку та строків проведення розрахунків, ці зміни вступили в силу лише з моменту укладання договору реструктуризації. У зв'язку з чим, позивач зазначає, що предметом позовних вимог є стягнення нарахувань, здійснених станом на 04.06.18р. Позивачем згідно приписів ст.5. Закону здійснено нарахування саме на реструктуризовану заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідачем подано заперечення б/н б/д на відповідь позивача на відзив, відповідно до якого зазначає про їх хибність, посилаючись на зміст постанови Верховного Суду по аналогічний справі №914/51/18 від 11.09.18р., в якій зазначено, що підписавши в силу Закону договір про реструктуризацію, сторони фактично тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків між ними; відповідно до приписів частини третьої ст.5 Закону, яка є нормою прямої дії та відповідно до якої умова щодо не нарахування неустойки, інфляційних втрат, річних на реструктуризовану заборгованість не ставиться у залежність від будь-яких інших умов; виключенням є лише повне або часткове нездійснення платежів саме за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до Закону.

20.12.2018р. в судовому засіданні оголошено перерву до 22.12.2018р. о 12:00.

Представники сторін в судове засідання 22.12.2018р. не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

15.12.14р. між ПАТ НАК «Нафтогаз України» (далі - Продавець) та Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1214/15-БО-5, відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015р. природний газ, ввезений на митну територію України НАК «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору (п.1.1. договору). Газ, що подається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (п.1.2. договору).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов п.6.1. договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п.6.1. цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.3. договору встановлено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у п'ять років. (а.с.18-23)

На виконання умов договору позивач за період з січня по грудень 2015р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 139 507 940, 02 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за визначений період

Оплату за поставлений газ відповідач здійснював несвоєчасно.

Вищезазначені обставини були встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5706/16 від 20.09.16р. відповідно до якого з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) стягнуто 31 663 564 грн. 63 коп. основного боргу, 3 347 001 грн. 80 коп. пені, 2 582 733 грн. 18 коп. інфляційних втрат, 442 990 грн. 83 коп. 3% річних, 206 700 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 02.11.18р. між ПАТ НАК «Нафтогаз України» та КПТМ «Криворіжтепломережа» укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №176/4/1730-РЗ, відповідно до умов якого кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.07.16р. та не погашена до 31.12.16р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 15.12.14р. №1214/15-БО-5, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення (п.1.1. договору).

Згідно п.2. договору: до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється за договором про реструктуризацію, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 6 372 725,81грн., нарахованих на заборгованість, у тому числі 6 372 725,81грн., підтверджені судовим рішенням (п.2. договору).

Пунктом 3 договору про реструктуризацію визначено, що сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 вказаного договору, становить 31 663 564,63грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов'язковому порядку додається до договору та є його невід'ємною частиною.

В п.8 договору сторони погодили, що укладений договір про реструктуризацію не припиняє зобов'язання боржника (не є новацією) за договором від 15.12.14р. №1214/15-БО-5.

У цій справі позивач звернувся про стягнення з відповідача 12 576 154,37 грн. ( в т.ч.: 1 767 449,80грн. - пеня, 1 945 037, 35грн. 3% річних, 8 863 667,22грн. інфляційних втрат) штрафних санкцій за порушення строків оплати відповідачем вартості природного газу, поставленого в період з січня-грудня 2015р. за договором купівлі-продажу природного газу №1214/15 від 15.12.14р.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 ЦК України, яка кореспондується з частиною першою ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

30.11.16р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII, у преамбулі якого зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідно до статті 1 Закону № 1730-VIII процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 5 Закону № 1730-VIII реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

Виконання зобов'язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості забезпечується шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, та який виступає гарантом виконання такого договору на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

Для підприємств, що не належать до комунального сектору економіки, фінансові та/або інші гарантії на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету) надає державний орган, підприємство, установа, організація, до сфери управління якого (якої) належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, або будь-який вид забезпечення, передбачений законодавством України, на виконання договору реструктуризації надається суб'єктом господарювання, заборгованість якого підлягає реструктуризації, на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

Таким чином, підписавши в силу вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII договір про реструктуризацію від 02.11.18р. №176/4/1730-РЗ, сторони фактично тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків між ними. В той же час, звертаючись з цим позовом до суду, позивач не врахував приписи частини третьої ст. 5 Закону № 1730-VIII, яка є нормою прямої дії та відповідно до якої умова щодо ненарахування неустойки, інфляційних втрат, річних на реструктуризовану заборгованість не ставиться у залежність від будь-яких інших умов. Виключенням є повне або часткове нездійснення платежів саме за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до Закону №1730-VIII.

На час ухвалення рішення у справі №904/4292/18 договір про реструктуризацію підписаний сторонами спору, тобто з моменту його укладення є таким, що породжує правові наслідки.

Таким чином, для застосування санкцій та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною другою ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про реструктуризацію.

Водночас, доказів порушень виконання відповідачем умов договору про реструктуризацію в частині здійснення платежів позивачем не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про безпідставне нарахування позивачем відповідачу пені, інфляційних втрат та 3% річних за порушення строків оплати поставленого позивачем відповідачу газу за договором купівлі-продажу природного газу №1214/15-БО-5 від 15.12.2014року, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові по справі №914/51/18 від 11.09.18р.).

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 232, 233, 236, 237, 238, ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8 863 667,22грн., трьох відсотків річних у розмірі 1 945 037,35грн. та штрафних санкцій у розмірі 1 767 449,80грн. за неналежне виконання грошового зобов'язання - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.12.2018р.

Суддя ОСОБА_1