ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа №914/786/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Лялька Н.Р.,

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2»

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2018 (суддя Березяк Н.Є., повний текст складено 05.10.2018)

у справі № 914/786/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв», м.Черкаси

до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2», м.Львів

про стягнення 1883548,62 грн. збитків,

представники сторін в судове засідання не зявилися.

27.04.2018 до Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Енергогазрезерв» про стягнення з Державного підприємства (надалі ДП) «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2» 1883548,62 грн. збитків (а.с. 6-7). В подальшому позивач подав заяву про зменшення розміру своєї позовної вимоги до 334033,44 грн. (а.с. 161-164).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.10.2018 (а.с. 216-224) у даній справі позов задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 8254,93 грн. збитків та 123,76 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов договору поставки природного газу, укладеного між сторонами, в частині незабезпечення відповідачем споживання природного газу в обумовлених договором обсягах. Разом з тим, здійснивши перерахунок суми збитків, яка підлягає до відшкодування, із врахуванням заявлених позивачем періодів, розміру облікової ставки Національного банку України та періодів, протягом яких фактично спожитий обсяг газу був меншим за підтверджений оператором ГРС, суд першої інстанції визнав обґрунтованими нарахування збитків на загальну суму 8254,93 грн.

Дане рішення оскаржив відповідач, оскільки вважає, що при його прийнятті суд неповно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору та здійснив неправильну оцінку поданих сторонами доказів, у звязку з чим просив оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити в позові повністю. Скаржник зазначив, що місцевий господарський суд при вирішенні спору:

1) не взяв до уваги, що відповідно до п.1.7 договору, у випадку неподання споживачем заявки в строки та в порядку, встановлених в п.1.2.1, 1.3 та 1.5 даного договору, обсяг газу, що поставлений постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу;

2) не взяв до уваги, що позивач не закупляв та не підтверджував у оператора ГТС для відповідача замовлений останнім обсяг природного газу, що підтверджується повідомленням ПАТ «Львівгаз» від 19.06.2018, з якого вбачається, що позивач самостійно підтверджував для відповідача значно менші обсяги газу, ніж відповідач коригував. Таким чином, на думку скаржника, позивач не довів того, що заявлена до стягнення сума збитків є витратами, які позивач зробив, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), або доходами, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода);

3) здійснив необґрунтований та безпідставний розрахунок розміру збитків, оскільки: а) у розрахункових періодах за вересень, грудень та жовтень 2017 року судом розраховано недовикористаний обєм газу як різницю між відкоригованим сторонами обсягом, а не підтвердженим оператором ГРС, та фактично спожитим; б) договірна ціна у розрахунку за травень та червень 2017 року вказана без врахування ПДВ, а за інші місяці із врахуванням ПДВ; водночас, на думку скаржника, компенсація збитків не може включати в себе ПДВ; в) у матеріалах справи наявні докази того, що в грудні 2017 року фактично було припинено газопостачання відповідачу, однак суд включив вказаний місяць у період нарахування збитків; г) розрахунок не включає в себе допустиме відхилення споживання обсягу природного газу за розрахунковий період в розмірі ±5%.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Підставами для вказаної позиції позивач вважає наступні обставини:

1) в актах прийому-передачі природного газу за розрахунковий період (календарний місяць) зазначається виключно обєм фактично спожитого природного газу і його вартість та не йде мова про збитки, завдані постачальнику;

2) судом першої інстанції було встановлено наявність всіх необхідних елементів для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, а саме: факт протиправності поведінки відповідача, що виявилася у порушенні ним своїх договірних зобовязань; факт наявності збитків, які обраховуються в порядку, визначеному пп. 1 п.1 розділу 6 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (надалі Правила постачання природного газу); причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, оскільки останні є закономірним наслідком порушення, допущеного відповідачем;

3) виходячи з положень ст. 174 Господарського кодексу (надалі ГК) України, ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та пп. 1 п.1 розділу 6 Правил постачання природного газу, правовідносини між сторонами регулюються умовами договору, який є обовязковим для виконання, тому і вартість недовикористаного відповідачем газу визначається відповідно до умов договору із врахуванням ПДВ, оскільки позивач є платником ПДВ і при надходженні коштів має сплатити відповідні податки в рахунок держави.

Сторони не забезпечили участі своїх представників в судове засідання, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується розпискою їх представників, наданою в судовому засіданні 06.12.2018.

Від позивача до суду надійшло клопотання від 13.12.2018 №13/122-18 про розгляд справи без присутності його представника.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи те, що сторони усно надали пояснення по суті спору в судовому засіданні 06.12.2018 та враховуючи завершення процесуального строку для розгляду апеляційної скарги, встановленого ст. 273 ГПК України, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

08.04.2017 між ТзОВ «Енергорезерв» (постачальником) та ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2» (споживачем) було укладено договір постачання природного газу №ОД/2017/04/28/6, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити споживачу у 2017 році природний газ в обсягах і порядку, передбаченому даним договором, а споживач зобовязується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 11-18).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що постачальник передає споживачу газ в обсягах 1200000,00 куб.м, в тому числі по місяцях: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 390 тис. куб.м, листопад-грудень по 400 тис. куб.м. Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватись або збільшуватись залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача. Пунктом 2.2 договору передбачено, що ціна за 1 тис. куб.м газу становить 6399,00 грн. (разом з ПДВ).

Згідно з п. 1.2.2 договору, зміна обсягів постачання/споживання газу визначається в додаткових угодах до даного договору.

Сторонами було укладено шість додаткових угод, якими вносились зміни до п.1.2 та п.2.2 договору (а.с. 19-24), а саме:

- додатковою угодою №1 від 18.07.2017 визначено наступні обсяги поставки газу: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 280 тис. куб.м, листопад-грудень по 400 тис. куб.м. Ціну за 1 тис. куб.м визначено в розмірі 7038,90 грн. (разом з ПДВ);

- додатковою угодою №2 від 15.08.2017 визначено наступні обсяги поставки газу: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 180 тис. куб.м, листопад-грудень по 400 тис. куб.м. Ціну за 1 тис. куб.м визначено в розмірі 7742,78 грн. (разом з ПДВ);

- додатковою угодою №3 від 03.08.2017 визначено наступні обсяги поставки газу: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 90 тис. куб.м, листопад-грудень по 400 тис. куб.м Ціну за 1 тис. куб.м визначено в розмірі 8517,00 грн. (разом з ПДВ);

- додатковою угодою №4 від 10.10.2017 визначено наступні обсяги поставки газу: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 90 тис. куб.м, листопад 370 тис. куб.м, грудень 400 тис. куб.м Ціну за 1 тис. куб.м визначено в розмірі 8772,00 грн. (разом з ПДВ);

- додатковою угодою №6 від 01.11.2017 визначено наступні обсяги поставки газу, в тому числі по місяцях: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 90 тис. куб.м, листопад 300 тис. куб.м, грудень 400 тис. куб.м Ціну за 1 тис. куб.м визначено в розмірі 9429,00 грн. (разом з ПДВ);

- додатковою угодою №7 від 11.12.2017 визначено наступні обсяги поставки газу: квітень-вересень по 2 тис. куб.м, жовтень 90 тис. куб.м, листопад 300 тис. куб.м, грудень - 360 тис. куб.м. Ціну за 1 тис. куб.м визначено в розмірі 9900,00 грн. (разом з ПДВ).

На підставі договору постачальник поставив, а споживач прийняв природний газ згідно з наступними актами приймання-передачі природного газу (а.с. 25-34):

- акт №РН-001127 від 31.05.2017: обсяг газу 0,161 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 5332,50 грн. (без ПДВ); вартість 1030,24 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001330 від 30.06.2017: обсяг газу 0,137 тис. куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 5332,50 грн. (без ПДВ); вартість 876,66 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001470 від 31.07.2017: обсяг газу 0,137 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 5332,50 грн. (без ПДВ); вартість 876,66 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001498 від 31.07.2017: обсяг газу 0,098 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 5865,75 грн. (без ПДВ); вартість 689,81 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001632 від 31.08.2017: обсяг газу 0,187 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 5865,75 грн. (без ПДВ); вартість 1316,27 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001651 від 31.08.2017: обсяг газу 0,202 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 6452,32 грн. (без ПДВ); вартість 1564,04 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001758 від 30.09.2017: обсяг газу 0,463 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 6452,32 грн. (без ПДВ); вартість 3584,90 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-001990 від 31.10.2017: обсяг газу 26,996 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 7310,00 грн. (без ПДВ); вартість 236808,91 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-002069 від 31.10.2017: обсяг газу 0,042 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 6452,32 грн. (без ПДВ); вартість 325,20 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-002070 від 31.10.2017: обсяг газу 0,149 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 7097,50 грн. (без ПДВ); вартість 1269,04 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-002385 від 30.11.2017: обсяг газу 76,034 тис.куб.м; ціна за 1 тис. куб.м 7857,50 грн. (без ПДВ); вартість 716924,59 грн. (разом з ПДВ);

- акт №РН-002728 від 31.12.2017: обсяг газу 37,523 тис.куб.м із ціною за 1 тис. куб.м 7857,50 грн. (без ПДВ), а також обсяг газу 100,028 тис.куб.м із ціною з 1 тис. куб.м 8250,00 грн. (без ПДВ); загальна вартість 1344081,56 грн. (разом з ПДВ).

Вважаючи, що всупереч положенням договору, ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2» фактично спожив значно меншу кількість природного газу, ніж та, яка була передбачена договором, ТзОВ «Енергорезерв» звернулося до споживача із претензією про відшкодування 1883458,62 грн. збитків (а.с. 35).

У відповіді на претензію (а.с. 36-37) ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2» зазначив про її необґрунтованість на тій підставі, що споживач, відповідно до умов п.1.13 договору щомісяця повідомляв постачальника про відкориговані обсяги споживання газу.

Так, п. 1.2.1 договору передбачено, що обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заяви споживача постачальнику і можуть відрізнятись від обсягів зазначених у п. 1.2 договору).

Відповідно до пункту 1.13 договору у випадку зміни планового споживання газу, коригування приймаються на підставі письмових заявок споживача за 5 днів до початку місяця поставки. Збільшення/зменшення планового обсягу газу у поточному місяці здійснюється на підставі письмової заявки споживача до 20-го числа місяця поставки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання п.1.13 договору, споживач направив постачальнику листи про зміну планових обємів споживання природного газу (а.с. 89-116, в т.ч. докази їх направлення), а саме:

- лист №908 від 11.05.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на червень 2017 року в розмірі 500 куб.м;

- лист №909 від 11.05.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на травень 2017 року в розмірі 500 куб.м;

- лист №1160 від 01.06.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на червень 2017 року в розмірі 200 куб.м;

- лист №1509 від 20.07.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на серпень 2017 року в розмірі 210 куб.м;

- лист №1879 від 15.09.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на жовтень 2017 року в розмірі 60 тис. куб.м;

- лист №2139 від 19.10.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на жовтень 2017 року в розмірі 32 тис. куб.м;

- лист №2140 від 19.10.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на листопад 2017 року в розмірі 130 тис. куб.м;

- лист №2373 від 21.11.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на грудень 2017 року в розмірі 180 тис. куб.м;

- лист №2374 від 21.11.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на листопад 2017 року в розмірі 94 тис. куб.м;

- лист №2635 від 26.12.2017, у якому зазначено плановий обєм газу на грудень 2017 року в розмірі 135 тис. куб.м.

Вважаючи доводи споживача безпідставними, на підставі підпункту 1 пункту 1 розділу IV Правил постачання природного газу, позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення 334033,44 грн. збитків за недовикористаний природний газ (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а.с. 161-164).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу (надалі ЦК) України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, за змістом якого позивач зобовязався поставити відповідачу у 2017 році природний газ, в обсягах і порядку, передбаченому договором, а відповідач зобовязався прийняти газ та оплатити його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 ГК України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, сторонами на підставі укладеного договору постачання природного газу №ОД/2017/04/28/6 від 08.04.2017 та додаткових угод № 1, 2 , 3, 4, 6 та 7 встановлено відповідні обсяги поставки природного газу, які позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти.

Відповідно до пункту 1.2.1 договору, сторонами погоджено, що обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заяви споживача постачальнику і можуть відрізнятись від обсягів, зазначених у п. 1.2.

У випадку зміни планового споживання газу, коригування приймаються на підставі письмових заявок споживача за 5 днів до початку місяця поставки. Збільшення/зменшення планового обсягу газу у поточному місяці здійснюється на підставі письмової заявки споживача до 20-го числа місяця поставки (п. 1.13 договору).

Як було зазначено вище, на підставі договору постачальник поставив, а споживач прийняв природний газ згідно з актами приймання-передачі природного газ у період з травня по грудень 2017 року.

В цей період, на виконання п.1.13 договору, споживач скеровував позивачу листи планового споживання природного газу, у яких подавав відкориговані обсяги споживання природного газу у травні-червні, серпні, жовтні-грудні 2017 року.

Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що не усі листи, якими відповідач корегував обсяги споживання газу, були направлені ним відповідно до п. 1.13 договору, тобто у строк до 20 числа поточного місяця. Так, лист №2139 від 19.10.2017, лист №2374 від 21.11.2017 та лист №2635 від 26.12.2017 не корегують обсягів поставки газу, а, отже, і не можуть братися до уваги.

Відповідно до пункту 1.12 договору відносини сторін, що не врегульовані даним договором, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, Кодексом газотранспортної системи та Кодексом газорозподільних систем, затверджених в установленому законом порядку.

Пунктом 9 розділу II Правил постачання природного газу визначено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу. Підтверджений обсяг природного газу - об'єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб свого споживача на відповідний розрахунковий період, який підтверджений оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (п. 5 розділу I Правил).

Згідно з пунктами 1 та 2 Кодексу Газотранспортної системи, для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку. Номінація повинна визначати обсяг природного газу по кожній точці входу та виходу (що може бути як фізичною, так і віртуальною), які замовляються замовником послуг транспортування. При цьому, якщо замовником послуг транспортування є постачальник, подана номінація повинна містити планові (замовлені) обсяги постачання природного газу у розрізі його споживачів та їх точок комерційного обліку (за необхідності) з визначенням їх EIC-кодів. Для побутових споживачів допускається визначення в номінації загального обсягу постачання газу, але із зазначенням їх EIC-кодів.

З погоджених оператором ГРС місячних номінацій ЗПТ на точках виходу та підтверджених оператором ГТС за травень-грудень 2017 (а.с. 145-149) вбачається, що споживачем підтверджено, а оператором погоджено наступні обсяги природного газу (тис. куб.м) для споживача (відповідача): на травень 2017 року 1,500; на червень 2017 року 0,200; на липень 2017 року 0,200; на серпень 2017 року 0,200; на вересень 2017 року 0,500; на жовтень 2017 року 29,000; на листопад 2017 року 75,000; на грудень 2017 року 180,000.

Враховуючи положення договору та додаткових угод до нього, відомості з актів приймання-передачі газу, листів про коригування обсягів споживання газу, а також з вищезазначеного витягу з погоджених оператором ГРС місячних номінацій ЗПТ на точках виходу за травень-грудень 2017, суд першої інстанції сформував зведену таблицю із інформацією щодо постачання природного газу відповідачу:

Період поставкиВідкоригований обсяг поставкиФактично спожитий обсягОбсяг, підтверджений оператором ГРС
05.20170,5000,1611,500
06.20170,2000,1370,200
07.20172,0000,2350,200
08.20170,2100,3890,200
09.20172,0000,4630,500
10.201760,00027,18729,000
11.2017130,00076,03475,000
12.2017180,000137,551180,000
Інформація, наведена у вказаній таблиці, відповідає доказам, які містяться у матеріалах справи.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, уклавши договір на постачання природного газу, сторони у даній справі зобовязались виконувати його умови належними чином, в тому числі, у споживача виник обовязок прийняти поставлений газ в такому обсязі, який передбачений договором.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною 9 підпункту 5.1.2 пункту 5.2 договору споживач зобовязується відшкодувати постачальнику збитки, понесені ним у звязку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобовязань перед постачальником, що покладені на нього чинними нормативно-правовими актами та/або цим договором.

Частинами 2 та 3 пункту 10 розділу 2 Правил постачання природного газу передбачено, що споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання. Обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ±5% від підтвердженого обсягу природного газу.

Відповідно до пп. 1 п. 1 розділу 6 Правил постачання природного газу, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється, зокрема, у випадку якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем). В такому випадку постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Підпунктом 2 цього пункту передбачено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється також, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем). В такому випадку постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об'єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) х Ц х K, де:

Vф - обєм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Обґрунтовуючи розрахунок розміру збитків, наведений у заяві про зменшення позовних вимог (а.с. 161-164), позивач покликається на формулу, передбачену в пп. 2 пункту 1 розділу 6 Правил постачання природного газу.

Судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи позивача в частині застосування вищевказаної формули, оскільки застосуванню до спірних правовідносин підлягає саме пп. 1 пункту 1 розділу 6 Правил постачання природного газу, який передбачає порядок нарахування збитків за споживання природного газу, яке виявилося нижчим від підтвердженого обсягу.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано здійснив перерахунок розміру збитків в межах заявлених позивачем періодів відповідно до пп. 1 пункту 1 розділу 6 Правил постачання природного газу з урахуванням облікової ставки Національного банку України та періодів, протягом яких фактично спожитий обсяг газу був меншим за підтверджений оператором ГРС.

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника про те, що при розрахунку збитків за травень та червень 2017 року, місцевий господарський суд помилково використав ціну за природний газ без врахування ПДВ, у звязку з чим вірною сумою збитків слід вважати 8287,48 грн., а не 8254,93 грн., як зазначив суд першої інстанції.

Зважаючи на те, що місцевий господарський суд при розрахунку розміру збитків вірно застосував норми матеріального права, із врахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені належним чином, судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає зміні.

При цьому, розрахунок розміру збитків за травень та червень 2017 року із врахуванням вірної вартості природного газу є наступним:

Період поставкиНедови-корис та ний об сяг газу (тис. м.куб)Ціна за 1 тис. куб. м (грн., з ПДВ)Вар тість недовикористаного газу (грн., з ПДВ)Пе ріод на рах ванняКіль кість днів простроченняРозмір обліко вої ставки НБУСума збит ків
Травень0,3396399,002169,2601.05.2017-25.05.20172513%38,63
26.05.2017-31.05.2017612,5%8,91
Червень0,0636399,00403,1401.06.2017-30.06.20173012,5%8,28
Стосовно інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

- покликання скаржника на п.1.7 договору є необґрунтованим, оскільки вказаний пункт підлягає застосуванню в тому випадку, коли споживач не подав в строки та в порядку, встановлені в п.1.2.1, 1.3 та 1.5 даного договору, відповідної заявки. В той же час, як було зазначено вище, споживач неодноразово подавав відповідні заявки, які були враховані судом при визначенні розміру збитків;

- з матеріалів справи вбачається факт порушення відповідачем умов договору, факт не спростованої вини відповідача у вказаному порушенні, факт заподіяння позивачу збитків (упущеної вигоди, тобто, доходів, які він міг реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене) та факт вірного розрахунку розміру заподіяної шкоди в порядку, передбаченому Правилами постачання природного газу, що свідчить про наявність в діях відповідача складу цивільно-правового порушення. В той же час, доводи скаржника з посиланням на повідомлення ПАТ «Львівгаз» від 19.06.2018 не можуть бути підставою для уникнення ним відповідальності за порушення умов договору, яке він допустив свідомо, при цьому, що в договорі були передбачені відповідні механізми захисту його прав та інтересів, які він не використав, або використав неналежно;

- твердження скаржника про те, що при розрахунку розміру збитків повинна враховуватися ціна за газ без врахування ПДВ є необґрунтованим, оскільки договором між сторонами передбачено застосування ціни за газ саме із врахуванням ПДВ, а Правилами постачання природного газу, якими врегульовано порядок розрахунку розміру збитків, передбачено застосування договірної ціни;

- розрахунок розміру збитків не може включати в себе відхилення споживання обсягу природного газу за розрахунковий період в розмірі ±5%, оскільки ні позивач, ні суд не вправі на власний розсуд застосовувати більшу чи меншу величину відхилення. Окрім того, обсяг недовикористаного газу, з вартості якого нараховано збитки, не перебуває в межах вказаного відхилення;

- припинення газопостачання на обєкті відповідача, яке відбулося 14.12.2017, про що він стверджує (а.с. 136), не звільняло відповідача від договірного обовязку спожити обумовлену договором кількість природного газу, тим більше, що з цього ж листа відповідача вбачається, що 17.12.2017 газопостачання було відновлене. Крім того, як зазначалося вище, у договорі для споживача передбачені відповідні механізми зменшення лімітів постачання газу, які він використовував неналежним чином.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У звязку з вищевикладеним, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає зміні у звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2» задоволити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2018 у справі №914/786/18 змінити в частині розміру суми збитків, яка підлягає стягненню з відповідача, у звязку з чим викласти п.2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

« 2. Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт» Львів імені ОСОБА_2» (79000, м. Львів, Аеропорт ЦА; ідентифікаційний код 33073442) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (18002, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд. 137, офіс 15; ідентифікаційний код 36860996) 8287,48 грн. відшкодування збитків та 124,31 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.».

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (18002, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд. 137, офіс 15; ідентифікаційний код 36860996) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт» Львів імені ОСОБА_2» (79000, м. Львів, Аеропорт ЦА; ідентифікаційний код 33073442) 186,46 грн. судового збору за розгляд справи Західним апеляційним господарським судом.

Господарському суду Львівської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 04.01.2019.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік