ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

м.Чернівці

29 грудня 2018 року

Справа № 926/2518/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча, перевіривши матеріали за позовом

Дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Сокирянського вищого професійного училища

про стягнення 33113,42 грн.

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство «Чернівецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулося з позовом до Сокирянського вищого професійного училища про стягнення 33113,42 грн. заборгованості за відпущений згідно видаткової накладної від 29.09.2018 року асфальт, в тому числі 28942,80 грн. основного боргу, 3179,26 грн. втрат від інфляційних, нарахованих з листопада 2017 року по листопад 2018 року та 991,96 грн. три відсотки річних, нарахованих за період з 01.11.2017 року по 22.12.2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 163 ГПК України передбачено, що ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до пункту 2.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (далі постанова), якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Згідно з підпунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового за подання до господарського суду позовної заяви 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначене суд констатує, що оскільки позивачем заявлено позовну заяву про стягнення 33113,42 грн. заборгованості йому потрібно сплатити 1762,00 грн. судового збору.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивачем не додано доказів сплати судового збору, натомість подано необґрунтовану заяву про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 10 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, ні в змісті позовної заяви, ні в доданих до неї документах не міститься підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відтак суд приходить висновку, що позивачем не виконано вимоги п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України в частині надання підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та п. 2 ч. першої статті 164 Господарського щодо надання доказів сплати судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Для усунення зазначених недоліків позивачу належить подати до Господарського суду Чернівецької області:

2.1. докази сплати судового збору;

2.2 письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Встановити строк для виправлення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Попередити позивача, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано - "29" грудня 2018 року.

Суддя М.І.Ніколаєв