РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/11578/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянувши у судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БК КУБ»

до дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення 5 933 207,81 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Нестеренко А.М. (довіреність № б/н від 29.08.2018);

від відповідача Сажко Г.В. (довіреність № 7 «д» від 23.04.2018),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «БК КУБ» (далі - ТОВ «БК КУБ», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «КОДУ», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 5 933 207,81 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором від 26.06.2017 № 63-02 в частині оплати за виконані роботи, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5 933 207,81 грн., з яких 3 800 682,11 грн. - сума основного боргу, 752 058,68 грн. - інфляційні втрати, 111 094,70 грн. - 3% річних, 1 269 372, 32 грн. - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.10.2018.

У підготовчому судовому засіданні 04.10.2018 представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2011 порушено провадження у справі про банкрутство відповідача та відповідно до статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла станом на день постановлення вказаної ухвали) введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. У зв'язку з тим, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, то, на думку відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У підготовчому судовому засіданні 04.10.2018 судом оголошено перерву до 25.10.2018.

12.10.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що зобов'язання за договором, що є підставою даного позову, виникли в період дії санації боржника, у зв'язку з чим заборгованість, що виникла у відповідача, є поточною, а тому дія мораторію не обмежує позивача стягнути з відповідача суму основного боргу, пеню, три проценти річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2018 за участю представників сторін.

У судове засідання, призначене на 27.11.2018, представники учасників справи не з'явилися, у зв'язку з чим судом було оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи на 11.12.2018.

У судове засідання 11.12.2018 представники сторін з'явилися та надали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

26.06.2017 між дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як генпідрядником, та товариством з обмеженою відповідальністю «БК КУБ», як субпідрядником, був укладений договір № 63-02 послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіальні) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів (далі - договір) відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язався за дорученням генпідрядника та замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіальні) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів, а генпідрядник зобов'язався прийняти та оплатити такі послуги після прийняття та оплати послуг замовником - Службою автомобільних доріг у Київській області (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2 договору визначене найменування послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг (ліквідація ямковості).

За письмовим розпорядженням (завданням) генпідрядника субпідрядник, крім робіт, передбачених п.п. 1.1., 1.2. договору, виконує роботи по: усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту, по ліквідації наслідків дорожньо-транспортних пригод, ліквідації наслідків надзвичайних та аварійних ситуацій, забезпеченню безперервного та безпечного руху автотранспорту при складних погодних умовах (п. 1.4. договору).

Згідно з п. 2.1. договору субпідрядник повинен надати генпідряднику послуги, якість яких відповідає умовам затвердженої кошторисної документації.

Загальна вартість послуг за договором складається з вартості послуг, наданих в межах строку дії цього договору, згідно договірних цін на послуги, які фактично надавались, та орієнтовно становить 8 000 000,00 грн. з ПДВ, в тому числі на дорогах державного (міжнародні, національні, регіональні) значення - 4 000 000,00 грн. з ПДВ, на дорогах державного (територіального) значення - 1 000 000,00 грн. з ПДВ, місцевого значення - 3 000 000,00 грн. з ПДВ (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору вартість послуг визначається як фактична вартість виконаних і прийнятих замовником (Службою автомобільних доріг у Київській області) послуг.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), після надходження сплати за ці послуги від замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 договору.

Згідно з п. 4.2 договору акти приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форми № КБ-2в та № КБ-3) готує субпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника (головному інженеру філії, що обслуговує дороги на яких надаються дані послуги) у строк не пізніше ніж за 5 (п'ять) днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник генпідрядника протягом 3 (трьох) днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично наданих обсягів послуг. До акту додаються: документи, що підтверджують належну якість послуг, первинні документи, передбачені для даного виду послуг чинним законодавством. В разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів субпідрядник зобов'язується відшкодувати спричинені генпідряднику збитки (витрати).

Строк надання послуг складає: протягом 2017 року з урахуванням ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України (п. 5.1. договору).

Місце надання послуг за договором: автомобільні дороги державного (міжнародного, національного, регіонального), державного (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області, згідно затверджених замовником дефектних актів (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 5.3 договору субпідрядник надає послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг та штучних споруд відповідно до затвердженого акту дефектів (технічного завдання) та проектної (кошторисної) документації, з щомісячним або проміжним визначенням і прийманням видів та обсягів послуг.

Послуги вважаються наданими виключно після їх фактичного надання та оформлення документів, зазначених у п. 4.1, 4.2 договору (абз. 2 п. 5.3.3 договору).

Пунктом 5.4 договору встановлено, що після надання послуг між сторонами оформлюються відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), які оформлюються уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 5.14 договору здавання-приймання послуг здійснюється у відповідності з чинними нормативними документами та проводиться уповноваженими представниками генпідрядника (головним інженером, чи особою, що офіційно виконує його обов'язки, тієї філії, що обслуговує дороги на яких надаються дані послуги, згідно з додатком № 1) і субпідрядника. Якщо при здаванні-прийманні послуг будуть виявлені факти неякісного надання послуг, генпідрядник не приймає такі послуги до їх усунення.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На виконання умов договору позивачем було надано відповідачу послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування у Київській області на підставі дефектних актів, а саме:

- а/д О101313 Боярка (Київ-Чоп км 8+039-14+443) на загальну суму 1 216 513,20 грн., що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за серпень 2017 року;

- С101306 Мрія - Музичі км 12+215-14+864 на загальну суму 551 241,83 грн., що підтверджується актом № б/н приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за серпень 2017 року;

- Р 04 Київ - Фастів - Біла Церква км 30+750-41+800 на загальну суму 1 809 162,29 грн., що підтверджується актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за вересень 2017 року;

- Р19 Фастів - Митниця км 15-22 на загальну суму 935 083,18 грн., що підтверджується актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2017 року;

- Р18 Житомир - Сквира - Володарка - Ставище км 88+335-100+835 на загальну суму 973 446,04 грн., що підтверджується актом № б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2017;

- Р18 Житомир - Сквира - Володарка - Ставище км 140+600-145+600 ліва сторона на загальну суму 650 590,67 грн., що підтверджується актом № б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2017.

Загальна вартість виконаних робіт за договором становить 6 136 037,21 грн.

Зазначені вище акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт та витрат форми КБ-3 підписані та скріплені печатками уповноважених представників сторін, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач надані позивачем послуги оплатив частково в сумі 3 335 355,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.08.2017 № 324 на суму 800 000, 00 грн., актом про зарахування зустрічних вимог від 31.08.2017 на суму 35 355, 09 грн., платіжним дорученням від 08.09.2017 № 407 на суму 1 000 000, 00 грн., платіжним дорученням від 24.01.2018 № 99 на суму 500 000, 00 грн.

З урахування наведеного, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 3 800 682,12 грн.

24.05.2018 відповідачем була отримана претензія позивача від 03.05.2018 № 1 про погашення заборгованості за надані послуги. Отримання вказаної претензії підтверджується відміткою відповідача з зазначенням вхідного номеру та дати отримання.

Відповіді на вказану претензію або виконання вимог позивача матеріали справи не містять, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права і охоронюваного законом інтересу, шляхом стягнення з відповідача 3 800 682,11 грн. - сума основного боргу, 752 058,68 грн. - інфляційні втрати, 111 094,70 грн. - 3% річних, 1 269 372,32 грн. - пеня.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтвердили оплату ним заборгованості за договором в повному обсязі не надав, доводи позивача про наявну заборгованість відповідача перед ним не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 3 800 682,11 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач будівельні роботи, виконані позивачем, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що загальний розмір 3% річних становить 101 998,21 грн., тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Відтак, вимога про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню частково в розмірі, визначеному судом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що загальний розмір інфляційних втрат становить 248 790, 37 грн., тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Відтак, вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню частково в розмірі, визначеному судом.

Крім того, суд зазначає, що твердження відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат у зв'язку з дією мораторію, введеного ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2011 у справі № 44/258-б, є необгрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла станом на день постановлення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство від 09.09.2011) (далі - Закон) передбачено, що поточними кредиторами - є кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство. Судом встановлено,що провадження у справі про банкрутство ДП «КОДУ» відкрито 09.09.2011, тобто до укладання договору, що є підставою даного позову, оскільки договір був укладений 26.06.2017, що свідчить про те, що вимога позивача до відповідача є поточною в розумінні ст. 1 Закону.

Частиною 4 статті 12 Закону (у редакції, що діяла станом на день постановлення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство від 09.09.2011) встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до пункту 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведене спростовує доводи відповідача в частині безпідставності стягнення з останнього 3% річних та інфляційних втрат.

Щодо стягнення з відповідача пені, суд зазначає, що мораторій у межах справи про банкрутство відповідача був введений 09.09.2011, а спеціальний Закон (у редакції, що діяла станом на день постановлення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство від 09.09.2011) не містить розмежування щодо обмеження нарахування пені на заборгованість (поточну або конкурсну), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1 269 372,32 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 4 151 470,69 грн., з яких 3 800 682,11 грн. - сума основного боргу, 248 790,37 грн. - інфляційні втрати, 101 998,21 грн. - 3% річних. В частині стягнення з відповідача пені в розмірі 1 269 372,32 грн., 503 268,31 грн. інфляційних та 9 096,49 грн. судом відмовлено.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, будинок 11-А, ідентифікаційний код 33096517) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БК КУБ» (місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, будинок 9, кімната 414) грошові кошти за договором від 26.06.2017 № 63-02 у розмірі 3 800 682 (три мільйони вісімсот тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 11 копійок основного боргу, 248 790 (двісті сорок вісім тисяч сімсот дев'яносто) гривень 37 копійок інфляційних втрат, 101 998 (сто одна тисяча дев'ятсот дев'яносто вісім) гривень 21 копійка 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 62 272 (шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 06 копійок.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 27.12.2018.

Суддя О.Г. Удалова