ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2374/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК"

до Фізичної особи-підприємця Безсмертного Сергія Миколайовича

про стягнення 12 720,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області 29.10.2018 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" із позовною заявою б/н від 22.10.2018 року до Фізичної особи-підприємця Безсмертного Сергія Миколайовича про стягнення 12 720,00 грн.

Одночасно в позовній заяві б/н від 22.10.2018 року позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику представників сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову у справі № 911/2374/18 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У зв'язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 31.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі № 911/2374/18, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (далі Постачальник) та Фізичної особою-підприємцем Безсмертним Сергієм Миколайовичем (далі - відповідач, Покупець) укладений Договір поставки продукції № 70526, відповідно до умов п. п. 1, 2 розділу І якого, Постачальник зобов'язався поставляти продукцію Покупцю, згідно із замовленням, а Покупець зобов'язаний своєчасно приймати таку продукцію, оплачувати її вартість та повернути тару, у строки визначені договором.

Під терміном продукція у даному договорі розуміється пиво у пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, мінеральні ароматизовані води, вода питна, що вироблені ЗАТ "Оболонь", ДП "Пивоварня Зіберта", ВАТ "Охтирський пивоварний завод", ДП "Красилівське", ЗАТ "Бершадський пиво комбінат", ВАТ "Савестопольський пиво безалкогольний завод".

Пунктом 1 розділу ІІ Договору визначено, що постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (зворотна тара) Покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених сторонами у Додатку № 2 до Договору, а Покупець зобов'язується повернути зворотну тару в строк та на умовах, визначених договором. Пляшка, в якій міститься продукція, що продається покупцю не є зворотною тарою.

Відповідно до п. п. 6, 8 розділу ІІ Договору Покупець зобов'язаний повертати Постачальнику 100 % від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернута покупцем, в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції. Кеги, в термін не більше 7 діб для теплих місяців (квітень-вересень) та 14 діб для прохолодних місяців (жовтень-березень); вуглекислі балони, в термін не більше 30 діб. Покупець зобов'язується, протягом 1 календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі: демонтажу обладнання для розливу пива; письмової вимоги Постачальника, якщо Покупцем порушено умов договору або є загроза схоронності переданої зворотною тари; дострокового припинення або розірвання договору.

Якщо зворотна тара при поверненні має механічні пошкодження (деформацію) та виключає її подальше використання, вона не приймається Постачальником про що складається відповідний Акт.

При пошкодженні, втраті або знищенні зворотної тари з вини Покупця, Покупець зобов'язаний відшкодувати Постачальнику заставну ціну зворотної тари з врахуванням податку на додану вартість (згідно умов даного Договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду Постачальника.

Пунктом 4 розділу ІІІ Договору визначено, що розрахунковим документом за повернену зворотну тару є накладна на повернення зворотної тари з відміткою Постачальника.

В разі неповернення Покупцем зворотної тари в обумовлені терміни, Покупець на вимогу Постачальника відшкодовує Постачальнику заставну ціну зворотної тари (згідно умов цього Договору) (п. 6 розділу ІІІ Договору).

Умовами п. 6 розділу І Договору визначено, що Договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 року. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін письмово не повідомить про бажання розірвати цей Договір або між сторонами не буде укладений новий Договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах.

Так, на підставі спірного Договору, видатку тари № РТ-38876 від 28.06.2016 року та Акту приймання-передачі № 19 від 29.06.2016 року, які підписані уповноваженими представниками Покупця та Постачальника і скріплені їх печатками, відповідачу було передано товарно-матеріальні цінності, а саме Кега Об. 50 л. вартістю за 1 шт. без ПДВ 2 650,00 грн. у кількості 4 шт. на загальну суму 10 600,00 грн. без ПДВ.

Однак, у строки, визначені п. 6 розділу ІІ Договору, зокрема у 7 діб з дня отримання продукції, а саме в строк до 07.07.2016 року, відповідачем не здійснено повернення зворотної тари.

23.03.2018 року між Постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (далі - Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" (далі - Цесіонарій, позивач) укладено Договір про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 2 (далі - Договір цесії), згідно п. 1.1 якого Цедент відступає, а Цесіонарій повністю приймає на себе право вимоги (правого грошової вимоги по сплаті за товари (послуги), відповідно до договорів, укладених із третіми особами, що зазначені в Реєстрі вимог (Додаток 1)), що належить Цеденту, і стає кредитором за Договорами (Основними договорами), укладеними Цедентом із третіми особами згідно із Реєстром вимог, що додається до цього Договору і є невід'ємною його частиною.

За цим Договором Цесіонарій повністю одержує право (замість Цедента) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за договором в сумі, зазначеній у Реєстрі вимог (п. 1.2 Договору цесії).

Загальна вартість відступлених прав вимоги становить суму всіх грошових вимог, які передаються за цим Договором до Цесіонарія (згідно Додатку № 1), що станом на 23.03.2018 року становить 393 920,12 грн. (п. 4.1 Договору цесії).

Як вбачається з Додатку 1 до Договору цесії (п. 12) Цедент передав Цесіонарію право вимоги по сплаті боргу за спірним Договором поставки продукції № 70526 від 23.05.2013 року, укладеним з відповідачем, на суму заборгованості 12 720,00 грн., яка існувала станом на 23.03.2018 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кушнер" належним чином повідомило відповідача про зазначені вище обставини, надіславши останньому повідомлення вих. № 12 від 24.03.2018 року про відступлення права вимоги за спірним Договором та зміну кредитора у зобов'язані.

У відповідності до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами ст. 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість за спірним Договором не погашена, позивачу передано вищезазначені вимоги у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 Цивільного кодексу України, позивач є належним та законним кредитором відповідача щодо отримання існуючої заборгованості за отриману згідно спірного Акту приймання-передачі № 19 від 29.06.2016 року, проте неповернуту тару, що склала 12 720,00 грн. з ПДВ.

Оскільки відповідачем так і не було повернуто зворотної тари, позивач направив на адресу відповідача Претензію № 12 від 24.03.2018 року про погашення заборгованості з вартості неповернутої тари в сумі 12 720,00 грн.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суд з даним позовом і просить стягнути з відповідача 12 720,00 грн. вартості неповернутого майна з ПДВ у відповідності до п. 8 розділу ІІ Договору (кеги Об. 50 л. у кількості 4 шт.) (4*2 650,00 грн.* 20%).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача, яка складається з вартості неповернутої зворотної тари в сумі 12 720,00 грн., яка не заперечена та не спростована останнім.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" до Фізичної особи-підприємця Безсмертного Сергія Миколайовича про стягнення 12 720,00 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Безсмертного Сергія Миколайовича (07400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 25, кв. 5, ідентифікаційний код 30371359) 12 720 (дванадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп. боргу та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.12.2018 р.

Суддя Т.П. Карпечкін