ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа№ 911/1466/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання : Пугачовій А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Ковалевська Ю.О.;

від відповідача: Пінак Є.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження"

на рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 (дата підписання повного тексту 25.09.2018)

у справі № 911/1466/18 (суддя: Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження"

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок"

про стягнення 51 333,98 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП

Встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" (далі - відповідач, ПСП "Агрофірма "Світанок") про стягнення 51333,98 грн майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України при керуванні транспортним засобом - трактором марки "John Deer", державний номерний знак НОМЕР_1, що належить відповідачеві, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій завдано матеріального збитку власнику постраждалого автомобіля "Scania" ТОВ "НВО "Промвпровадження". Цивільно-правова відповідальність ПСП "Агрофірма "Світанок", як власника трактора марки "John Deer" у відповідності до чинного законодавства застрахована не була. Позивачем було відремонтовано пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль на суму 51333,98 грн., яку товариство і просить стягнути з відповідача як майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Господарський суд Київської області в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" відмовив повністю своїм рішенням від 21.09.2017 (повний текст рішення складено - 25.09.2018).

Не погодившись з прийнятим рішенням, 22.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ч. 1,4 ст. 75, ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник вказав, що представник відповідача ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані у відзиві не заперечував проти того, що трактор належить відповідачу на праві власності, а також те, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах із відповідачем.

Особисті пояснення водія відповідача, який в момент вчинення ДТП виконував службові обов'язки, довідка з місця роботи, а також пояснення, надані під час оформлення матеріалів адміністративної справи являються належними та достатніми доказами вини відповідача, як роботодавця у даній справі, який має нести відповідну відповідальність.

Так, скаржник вказав, що наявність вини та трудових відносин водія з відповідачем, приналежність трактора відповідачу та виконання службових обов'язків у момент ДТП (водій здійснював польові роботи за завданням агронома) були встановлені у справі «№362/2267/17 та №362/5193/16-п, а отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вина відповідача не доведена.

Крім того, скаржник вказав, що висновок суду першої інстанції про ненадання позивачем доказу на підтвердження понесених витрат (оплати) є протиправним та суперечить ст. 1192 Цивільного кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2018 справу № 911/1466/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" на рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 у справі № 911/1466/18 до свого провадження та призначив розгляд справи на 12.12.2018 своєю ухвалою від 08.11.2018.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018, у зв'язку з участю судді Коротун О.М., у тренінгах в НШСУ з 10.12.2018, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/1466/18 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" на рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 у справі № 911/1466/18 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

У судовому засіданні 12.12.2018 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Крім того, представник відповідача у апеляційній скарзі просив суд прийняти додаткові докази та визнати поважними причини неподання таких доказів до суду першої інстанції.

Колегія суддів розглянувши дане клопотання дійшло висновку щодо задоволення даного клопотання, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Убачається, що генеральним директором ТОВ «НВО «Промвпровадження» 04.10.2018 (тобто вже після ухвалення оскаржуваного рішення суду від 05.06.2018) було здійснено запит на отримання публічної інформації до Головного сервісного центру МВС України, Державної інспекції сільського господарства в Київській області, Відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області стосовно підтвердження права власності транспортного засобу «John Deer» д.н.з. НОМЕР_1 ПСП «Агрофірма «Світанок» (код ЄДР 03754024).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 267 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Щодо копії протоколу про адміністративне правопорушення, копії схеми протоколу, копії пояснень ОСОБА_4, копії Довідки ВДАІ з обслуговування м. Васильків Васильківського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області, копії свідоцтва про державну реєстрацію автомобіля «Scania» д.н.з. НОМЕР_2 (НОМЕР_3), копія свідоцтва про державну реєстрацію автомобіля «Scania» д.н.з. НОМЕР_2 (НОМЕР_3) та копії рахунку-фактури сервісного центру «Сканія Україна» № SK-610130 dsl 012/11/2016, копія технічного запису судового засідання по справі №362/2267/17, колегія суддів відзначає, що дані докази лише підтверджують відповідні факти, які не заперечуються сторонами по справі, зокрема ДТП, тощо.

У зв`язку з викладеним колегія суддів апеляційного суду визнає поважною причину неподання до суду першої інстанції таких доказів та приймає їх до розгляду.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення, зокрема зазначивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому шкоди ОСОБА_4, як працівником ПСП «А8гофірма «Світанок» під час виконання ним своїх службових (трудових) обов'язків, та не доведено ці обставини.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

13.10.2016 на автомобільній дорозі с. Саливінки - с. Лосятин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Scania, д.н.з. НОМЕР_2, та трактора марки "John Deer", д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2017 у справі № 362/5193/16-п, яку було залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 12.04.2017, у скоєнні ДТП та у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, визнано винним водія ОСОБА_4, який керував трактором марки "John Deer", д.н.з НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався Правил дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Scania, д.н.з. НОМЕР_2.

Водночас, зазначеною постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2017 було закрито провадження у справі № 362/5193/16-п про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено у вказаній постанові, внаслідок ДТП, скоєного з вини ОСОБА_4, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винність дій ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме - в порушенні п. 2.3 б, п. 14.3 ПДР України, що перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з зіткненням транспортних засобів, підтверджується матеріалами справи, зокрема, схемою до протоколу огляду місця ДТП від 13.10.2016 р., поясненнями учасників ДТП від 13.10.2016 р.

У результаті зазначеної вище ДТП автомобілю TOB "НВО "Промвпровадження" "Scania", за твердженням позивача, було завдано механічних ушкоджень, а саме - пошкоджена передня права фара та підфарник, бампер з правої сторони, права сходинка (підніжка), права дверка, праве крило, капот з правої сторони, корпус повітряного фільтра, погнутий правий передній диск, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 296448 від 13.10.2016 та довідкою ВДАІ з обслуговування м. Васильків та Васильківського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області про отримані пошкодження (наявні в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2016 автомобіль Scania, д.н.з. НОМЕР_2, було відремонтовано на загальну суму 51333,98 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № РН-0004263, який був залучений до матеріалів справи та містить детальну розшифровку виконаних робіт по усуненню заподіяних ушкоджень.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність ПСП "Агрофірма "Світанок", як власника трактора марки "John Deer", д.н.з НОМЕР_1, у відповідності до чинного законодавства застрахована не була.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення адміністративного правопорушення водій, з вини якого було спричинено дорожньо-транспортну пригоду, перебував у трудових відносинах з позивачем та виконував польові роботи, що підтверджується копією довідки про доходи тракториста ОСОБА_4, який працює в ПСП "Агрофірма "Світанок", за період з вересня 2016 року до серпня 2017 року.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що Васильківським міськрайонним судом Київської області у ході розгляду цивільної справи №362/2267/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвпровадження» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої ДТП, встановлено, що транспортний засіб, яким керував на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 перебуває на балансі ПСП «Агрофірма «Світанок», з яким ОСОБА_4, перебуває у трудових відносинах. Васильківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення про закриття провадження у справі з підстав того, що спір не підлягав розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки

Крім того, ОСОБА_4, у судовому засіданні Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі №362/2267/17 особисто було підтверджено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він працював трактористом в ПСП «Агрофірма «Світанок», 13.10.2016 за завданням агронома підприємства виконував польові роботи з виорювання буряку і працівником з благоустрою ніколи не був, трактор йому було ввірено для виконання ним трудових обов'язків та для особистих потреб йому не передавався в той день (диск з аудіо-фіксацією судового засідання долучений до матеріалів справи).

Відповідно до п. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини встановлені рішенням суду в господарській цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належний висновок суду першої інстанції, що ані постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2017 р., ані постановою Апеляційного суду Київської області від 12.04.2017 р. у справі № 362/5193/16-п не встановлено факту вчинення даного ДТП за участю ОСОБА_4 саме у зв'язку з виконанням ним службових (трудових) обов'язків як працівника ПСП "Агрофірма "Світанок".

При цьому, колегія суддів не приймає як належний висновком суду першої інстанції, що TOB "НВО "Промвпровадження" не було надано до справи доказів того, що автомобіль Scania, д.н.з. НОМЕР_2, належить саме товариству позивача, оскільки, останнє спростовується свідоцтвом про державну реєстрацію автомобіля Scania, д.н.з. НОМЕР_2 (НОМЕР_3) (залучено до матеріалів справи).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2018 TOB "НВО "Промвпровадження" було надіслано на адресу відповідача лист № 03-05/18/1 від 03.05.2018 з проханням відшкодувати майнову шкоду, завдану ДТП, в розмірі 51333,98 грн, який було отримано представником ПСП "Агрофірма "Світанок" 12.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, відповіді на вказану вимогу позивач не отримав, завдані відповідачем збитки останній не відшкодував.

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому, з аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Так, ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України № 6-108цс13 від 06.11.2013 та Постанові Верховного Суду у справі № 910/14685/17 від 05.05.2018.

Таким чином, з урахуванням правової позиції, встановленої Верховним Судом, можна констатувати, що для застосування ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України необхідно дотримання наступних умов: 1) особа, яка керувала транспортним засобом і з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, має перебувати у трудових відносинах з власником транспортного засобу на підставі трудового договору або контракту; 2) роботодавець особи, яка керувала транспортним засобом і з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, має на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіти таким транспортним засобом; 3) особа, з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, має виконувати свої трудові (службові) обов'язки в момент вчинення такої дорожньо-транспортної пригоди.

Слід зазначити, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що у підготовчому засіданні суд, зокрема роз'яснює учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, з'ясовує чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, що судом першої інстанції зроблено не було, в результаті чого суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що у позивача відсутні відповідні докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений на місці ДТП, в якому було б зафіксовано характер пошкоджень, яких зазнало майно; фотографії чи схема місця дорожньо-транспортної пригоди; довідка про ДТП, складена підрозділом Нацполіції, тощо.

З огляду на викладене та враховуючи, що порушення працівником відповідача 13.10.2016 правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із завданою транспортному засобу позивача шкодою, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 року підлягає скасуванню, з підстав неповного з'ясування обставин справи, в порядку п. 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" - задоволенню.

Судові витрати у зв'язку із задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" на рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 у справі № 911/1466/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2018 року у справі № 911/1466/18 скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" (08652, Київська область, Васильківський район, с. Ковалівка, вул. Леніна, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" (01015, м. Київ, вул. Московська, буд. 41/8, кв. 92, ) 51333,98 грн (п'ятдесят одна тисяча триста тридцять три гривні 98 копійок) майнової шкоди та 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на відповідача.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" (08652, Київська область, Васильківський район, с. Ковалівка, вул. Леніна, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" (01015, м. Київ, вул. Московська, буд. 41/8, кв. 92, ) 2643,00 грн (дві тисячі шістсот сорок три гривні 00 копійок) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

5. Матеріали справи № 911/1466/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту 27.12.2018.