ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.12.2018

Справа № 910/9582/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «АНКОР-ДА»

до           товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМПОСТАЧ УКРАЇНА»

про                     стягнення 119 820,00 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «АНКОР-ДА» до товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМПОСТАЧ УКРАЇНА» про стягнення 119 820,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору № 0905/1 від 05.09.2016.

За твердженням позивача, оскільки відповідач затримав поставку товару, а право затримки поставки товару в нього зникло з 05.01.2018, позивач скористався правом, наданим йому пунктом 7.5. договору № 0905/1 від 05.09.2016, та повідомив відповідача, що у випадку подальшої затримки поставки він відмовляється від прийняття товару та просить повернути суму оплати, яка не була покрита поставкою товару. З огляду на викладене, на думку позивача, у відповідача зникли будь-які законні підстави утримувати у себе майно позивача, яким є грошові кошти у розмірі 119 820,00 грн.

Суд своєю ухвалою від 24.07.2018, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Суд своєю ухвалою від 03.08.2018 відкрив провадження у справі № 910/9582/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі з огляду на таке.

На підставі здійсненої позивачем оплати відповідач поставив 10 180 одиниць товару.

Оскільки позивач прострочив сплату третьої частини оплати в розмірі 40 000,00 грн. (платіж був здійснений позивачем 04.01.2018 замість 28.11.2017) відповідач, на підставі пункту 7.10. договору та частини 1 статті 594 Цивільного кодексу України, призупинив відвантаження товару на адресу позивача.

Не відповідає дійсності твердження позивача, що, відповідно до п. 1.4. договору кришки технічні (товар), станом на момент укладання договору існували, оскільки фактично їх необхідно було виготовити, що підтверджується узгодженням креслення виробу, без котрого неможливо виготовити кришку-технічну.

Попередня оплата включає витрати на виробництво готових виробів.

Оскільки позивач останній платіж здійснив лише 04.01.2018 це призвело до збою в виробництві та неможливості в подальшому виконувати Договір.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

05.09.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «АНКОР-ДА» (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМПОСТАЧ ‘УКРАЇНА» (продавець) уклали договір № 0905/1 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов’язався поставити у власність покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов’язується прийняти й сплатити за товар.

Загальна кількість товару, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у специфікаціях, які є невід’ємною частиною цього Договору (п. 1.2 Договору).

У специфікації до Договору сторони домовилися про поставку кришок технічних в кількості 30 000 (тридцять тисяч) штук за ціною 5,00 грн. за штуку без врахування ПДВ загальною вартістю 180 000,00 (сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок з ПДВ (далі - товар).

Відповідно до пункту 1 специфікації оплата мала здійснюватись в такому порядку:

- 30 % від загальної суми договору - протягом 5 (п’яти) банківських днів від дати виставлення ТОВ «ХІМПОСТАЧ УКРАЇНА» рахунку-фактури;

- 70 % від загальної суми договору - протягом 6 (шести) місяців трьома рівними платежами.

Пунктом 2 специфікації визначено строк поставки готових виробів - не більше 2 (двох) місяців з дати внесення оплати на підставі рахунку-фактури.

Платіжним дорученням № 191 від 11.11.2016 позивач перерахував відповідачеві 60 000,00 грн..

22.08.2017 ТОВ «ХІМПОСТАЧ УКРАЇНА» та ТОВ «АНКОР-ДА» уклали додаткову угоду № 1 до договору № 0905/1 від 05.09.2016, в якій сторони дійшли згоди припинити дію пункту 1 специфікації до Договору та встановили такий порядок оплати та відвантаження товару: передплата протягом 5 банківських днів від дати виставлення продавцем рахунку-фактури у розмірі 60 000,00 грн. Ця сума включає витрати на: створення відповідачем креслення готового виробу за зразком та литтєвої оснаски; підбір матеріалу; конструювання та виготовлення формуючого інструмента (литтєвої форми).

Інші 120 000,00 грн. покупець зобов’язувався сплатити трьома рівними платежами у такі терміни: 22.08.2017 - 40 000,00 грн., з ПДВ; 15.09.2017 – 40 000,00 грн. з ПДВ; 28.11.2017 – 40 000,00 грн. з ПДВ.

Також, додатковою угодою № 1 від 22.08.2017 змінено умови поставки товару, а саме:

- 10 000 (десять тисяч) готових виробів після зарахування на поточний рахунок ТOB «ХІМПОСТАЧ УКРАЇНА» другого платежу, що в сумі з попередніми оплатами становить 140 000,00 грн. - до кінця жовтня 2017 року.

- 20 000 (двадцять тисяч) готових виробів після зарахування на поточний рахунок ТОВ «ХІМПОСТАЧ УКРАЇНА» третього платежу, тобто оплати повної вартості товару - до кінця грудня 2017 року.

Крім того, додатковою угодою № 1 від 22.08.2017 до Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов’язань покупцем, а саме несплати в установлений термін зазначеної суми, вартість одиниці готового виробу збільшується до 15 грн./шт. без урахування ПДВ.

На виконання умов Договору позивач перерахував відповідачеві 11.11.2016 – 60 000,00 грн., 22.08.2017 та 14.09.2017 перерахував по 40 000,00 грн., а всього 120 000,00 грн.

40 000,00 грн. позивач перерахував 04.01.2018 замість 28.11.2017.

Відповідач поставив 10 180 одиниць товару (видаткові накладні № 31603 від 17.03.2017, № 40503 від 05.04.2017, № 100603 від 06.10.2017 та № 102601 від 26.10.2017 – в матеріалах справи).

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати у випадку, якщо продавець не передав товар у встановлений строк передбачено ч. 3 ст. 693 ЦК України.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 2018-06-08 від 08.06.2018 про повернення 119 820,00 грн.

Відповідач кошти не повернув.

Відповідно до норм статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 119 820,00 грн.

Водночас відповідач поставив 10 180 шт одиниць по ціні 6 грн.

Таким чином, оскільки відповідач поставив товар на суму 61 080,00 грн. (10 180 *6), правомірними є вимоги про стягнення з відповідача 118 920,00 грн. (180 000,00 – 61 080). Суд відмовляє у стягненні 900 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. До витрат, пов’язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов’язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов’язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов’язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач надав належні докази понесення 15 030,00 грн. (договір по надання правової допомоги від 28.03.2018 № 2018-03-28, свідоцтво серії № 5709 від 17.03.2016 року про право зайняття адвокатською діяльністю, платіжне доручення № 211 від 29.03.2018 та платіжне доручення № 719 від 12.07.2018).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються сторін пропорційно розміру позовних вимог. На відповідача покладається 1 783,80 грн. судового збору та 14 917,11 витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМПОСТАЧ

УКРАЇНА» (вул. Сімферопольська, 13А, оф 121, м. Київ, 02096, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АНКОР-ДА» (вул. Ольжича, 5, м. Київ, 04060, код 37356049) 118 920,00 грн. боргу, 14 917,11 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 1 783,80 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя                                                                                                     С.А. Ковтун