ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
12 листопада 2018 року
Справа № 926/1808/18
Суддя Господарського суду Чернівецької області Байталюк В. Д., розглянувши
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 справу № 926/1808/18 передано на розгляд судді Байталюку В. Д.
Розглянувши подану заяву, суд встановив, що відповідно до договору № 4406/4 постачання електричної енергії від 25.01.2012, який укладено між акціонерним товариством «Чернівціобленерго» та приватним підприємством «А-Я» (далі – договір), постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно підпункту 2.3.4 пункту 2 договору споживач зобов’язаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергій згідно з умовами додатку № 1 «Порядок розрахунків» та додатку № 4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».
Підпунктом 4.2.2 пункту 4 договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач оплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому, плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 тис. кВт год. і більше.
Відповідно до пункту 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання енергетики України від 31 липня 1996 року № 28, споживач електричної енергії зобов’язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору.
Окрім того, згідно умов підпункту 4.2.1 пункту 4 договору за внесення платежів з порушенням термінів, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період за який сплачується пеня. За прострочення виконання договірних зобов’язань постачальник має право нараховувати інші штрафні санкції у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
Частина друга статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з частиною першою статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини першої статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п’яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Дослідивши долучені до заяви докази, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню, право на стягнення яких виникло на підставі договору № 4406/4 постачання електричної енергії від 25.01.2012, а також відповідно до положень статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526, 530, 549, 625 Цивільного кодексу України.
Керуючись статей 12, 147, 148, 150, 151, 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
3.          Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
4.          Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин першої та другої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із частиною першою статті 159 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п’яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили « 21» грудня 2018 року
Строк пред’явлення судового наказу до виконання до « 22» грудня 2021 року
Дата видачі судового наказу стягувачу « 26» грудня 2018 року
Суддя                                                    В. Байталюк